Ухвала
Іменем України 
11 вересня 2023 року
м. Київ
провадження № 51-5038 ск 23
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого -       ОСОБА_1 ,
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 6 квітня 2020 рокута ухвалу Одеського апеляційного суду від 2 червня 2023 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Любашівського районного суду Одеської області від 6 квітня 2020 року     ОСОБА_6  визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Цим же вироком визнано винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 2 червня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок- без змін.
Крім того, рекомендовано суду першої інстанції виправити описку в тексті вироку, а саме в імені ОСОБА_5 .
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій не погоджується з постановленими відносно його підзахисної ОСОБА_5 судовими рішеннями, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Мотиви Суду
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення. Крім того, коли сторона вимагає скасування судових рішень і призначення судового розгляду в суді відповідної інстанції, вона має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на яке вона посилається.
Захисник ОСОБА_4 у касаційній скарзі просить скасувати постановлені відносно ОСОБА_5 вирок Любашівського районного суду Одеської області від 6 квітня 2020 рокута ухвалу Одеського апеляційного суду від 2 червня 2023 року, однак не вказує належного обґрунтування щодо їх незаконності, як і не зазначає підстав для їх скасування, з огляду на положення ст. 412-414 КПК України. При цьому, переважно наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження, висловлює власну версію подій, не погоджується з оцінкою доказів та визнання їх допустимими, що з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, захисник, вказуючи на недоведеність вини ОСОБА_5 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, наводить доводи щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та особі засудженої, тобто вказує на підставу, передбачену п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на що подана скарга є нелогічною та непослідовною. 
Разом з цим, порушуючи вимогу про скасування ухвали Одеського апеляційного суду від 2 червня 2023 року, захисник ОСОБА_4 не наводить правового обґрунтування щодо її незаконності з наведених підстав, передбачених ст. 438 КПК України, не вказує, які саме вимоги матеріального або процесуального права порушені саме апеляційним судом.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Ураховуючи викладене, керуючись  ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу захисника без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   

ОСОБА_1                                           ОСОБА_9                                             ОСОБА_3