ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2023 р. 	Справа № 520/4700/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2023, (головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С.)  по справі № 520/4700/22
за позовом           ОСОБА_1  
до          Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області  
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:  
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 203040011739 від 04.02.2022 про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.01.2022 про призначення пенсії із зарахуванням: періоду з 02.06.1993 по 07.03.1996 до страхового (загального) стажу; періодів з 21.06.1991 по 30.06.1991, з 02.07.1991 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 13.05.1993, з 11.03.1996 по 31.05.1996, з 05.06.1996 по 03.09.1997, з 08.09.1997 по 31.07.1999, з 17.11.2001 по 31.03.2002 до пільгового стажу за Списком № 1, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; періодів з 26.06.2009 по 28.02.2015, з 01.03.2015 по 24.06.2018, з 24.07.2018 по 28.01.2022до загального та пільгового стажу за Списком № 1 який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 203040011739 від 04.02.2022 про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 . 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 : з 02.06.1993 по 07.03.1996 до страхового (загального) стажу; з 21.06.1991 по 30.06.1991, з 02.07.1991 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 13.05.1993, з 11.03.1996 по 31.05.1996, з 05.06.1996 по 03.09.1997, з 08.09.1997 по 31.07.1999, з 17.11.2001 по 31.03.2002 до пільгового стажу за Списком № 1, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; з 26.06.2009 по 28.02.2015, з 01.03.2015 по 24.06.2018, з 24.07.2018 по 28.01.2022 до загального та пільгового стажу за Списком № 1 який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при вирішенні питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.01.2022 про призначення пенсії за віком (у тому числі на пільгових умовах) з урахуванням висновків суду.
Відповідач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції  не взято до уваги, не надання позивачем  уточнюючої довідки для зарахування періодів роботи з 21.06.1991 по 30.06.1991, з 02.07.1991 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 13.05.1993, з 11.03.1996 по 31.05.1996, з 05.06.1996 по 03.09.1997, з 08.09.1997 по 31.07.1999, з 17.11.2001 по 31.03.2002 до пільгового стажу за Списком №1, оскільки записи в трудовій книжці не містять відомостей про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків, куди включається цей період роботи та атестацію робочого місця. 
Крім того, відповідачем правомірно до страхового стажу роботи не зараховано періоди роботи позивача з 26.06.2009 по 28.02.2015,  з 01.03.2015 по 24.06.2018, з 24.07.2018 по теперішній час, оскільки зарахування до стажу періоду роботи, набутого на території Росії можливе лише у випадку отримання від компетентних органів  підтвердження сплати страхових внесків до Пенсійного фонду. 
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до ст. 311 КАС  України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 28 січня 2022 року позивач через веб-портал звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах. 
Відповідно до принципу екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, заява позивача розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, яким прийнято рішення № 203040011739 від 04.02. 2022 року про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку та відсутності довідки про фактичне місце проживання.
Не погодившись із відмовою , позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних правовідносинах орган Пенсійного фонду України, відмовляючи у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах,  діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон №1058-IV).
Підпунктом 1 п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. 
Згідно зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, і який був діючим до 26.01.1991 року, розділ 1 «Гірничі роботи» підрозділ 1 «Підземні роботи» передбачав, що право на пенсію на пільгових умовах мають усі робітники, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку і т. д.).
Крім того, Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, що діяв до 11.03.1994 року, Список №1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, що діяв до 16.01.2003 року, Список № 1 затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, що діяв до 24.06.2016 року та Список № 1, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2016 року за № 461, містить в собі розділ 1 «Гірничі роботи», який включає підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» (право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах) та підрозділ 2 «Підземні роботи на будівництві, реконструкції, технічному переозброєнні і капітальному ремонті гірничих виробок, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд» (право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті на будівництві, реконструкції, технічному переозброєнні і капітальному ремонті гірничих виробок, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд).
Згідно зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі по тексту Порядок № 383).
Відповідно до п.3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Згідно з п.п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі по тексту - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Також, згідно з п.20 Порядку №637 в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників; у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до п.17 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
Таким чином, лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Тому збирання уточнюючих довідок повинно здійснюватись лише у випадках неправильного, неповного або нечіткого заповнення трудової книжки, що робить незрозумілим зроблений запис.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 10.10.2019 року у справі №234/4585/17, від 25.04.2019 року у справі №159/4178/16-а.
Щодо періоду роботи позивача з 21.06.1991 по 30.06.1991, з 02.07.1991 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 13.05.1993, з 11.03.1996 по 31.05.1996, з 05.06.1996 по 03.09.1997, з 08.09.1997 по 31.07.1999, з 17.11.2001 по 31.03.2002.
Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що надана позивачем до пенсійного органу та до суду трудова книжка серії НОМЕР_1 у хронологічному порядку містить записи про його трудову діяльність із зазначенням посад, періоду роботи,  переміщення в межах підприємства, а також звільнення з роботи з посиланням на розпорядчі документи. 
Зокрема,  у період з 02.06.1993 року по 07.03.1996 року, ОСОБА_1 працював дільничим маркшейдером, пов`язаним з підземними роботами на шахті "Первомайская"  згідно наказу № 173/к від 02.06.1993 року, звільнений за ст.36 п.5 КЗпП України по переводу на шахту "Золотое". (а.с. 29).  
Як вбачається з рішення пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах  за списком №1 останнє обґрунтоване, зокрема,  відсутністю у трудовій книжці записів про підстави звільнення позивача, проте в трудовій книжці  міститься запис від 07.03.1996 про звільнення позивача за п.5 ст. 36 КЗоТ України. (а.с.29)
Колегія суддів звертає увагу на те, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Наведені вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 11.05.2022 року у справі №120/1089/19-а та від 21.02.2018 року у справі №687/975/17.
Таким чином, записи в трудовій книжці позивача свідчать про зайнятість останнього за відповідною посадою, що передбачена Списком № 1, відтак, посилання пенсійного органу у спірному рішенні на відсутність у записі про звільнення з роботи підстави звільнення є необґрунтованим. 
В період з 21.06.1991 по 30.06.1991 позивач працював в умовах зайнятості повний робочий день під землею на посаді гірничого майстра на підприємстві «Шахта імені В.Р. Менжинського» та був звільнений з роботи, у зв`язку із призовом на строкову військову службу до лав Радянської Армії (записи №№ 10, 11); з 11.03.1996 по 31.05.1996 - в умовах зайнятості повний робочий день під землею у якості гірничого робітника з ремонту гірничих виробок на підприємстві Шахта «Золотое» Производсивенное управление «Первомайскуголь» (записи №№ 15, 16); з 05.06.1996 по 03.09.1997 - в умовах зайнятості повний робочий день під землею за провідною шахтарською професією «прохідник» на підприємстві ООО «Энерго» (записи №№ 17,18), що підтверджується трудовою книжкою.
Записи про період роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не має, тобто такі записи відповідають вимогам пунктів 2.2, 2.4 п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58.
Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994, що діяв до 16.01.2003 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають «всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах».
Натомість пенсійним органом у спірному рішенні не наведено жодних обґрунтувань щодо підстав не зарахування періоду підземних робіт позивача з повним робочим днем під землею з 21.06.1991 по 30.06.1991, з 11.03.1996 по 31.05.1996, з 05.06.1996 по 03.09.1997 до пільгового стажу за Списком № 1.
З урахуванням наведеного, вірним є висновок суду першої інстанції щодо необхідності зарахування періоду роботи позивача з з 21.06.1991 по 30.06.1991, з 11.03.1996 по 31.05.1996 та з 05.06.1996 по 03.09.1997 до загального та пільгового стажу а Списком № 1, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Щодо періоду проходження позивачем військової служби з 02.07.1991 по 13.05.1993 до пільгового підземного стажу.
Згідно з п.п. к) п. 108 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №590 від 03.08.1972 року, до загального стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується будь-яка робота в якості робітника або службовця, незалежно від характеру та тривалості роботи і тривалості перерв. Зокрема, в стаж зараховується служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МТБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції, перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в установленому порядку.
Наведене узгоджується з абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.
Отже, період строкової військової служби повинен зараховуватися до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо особа на момент призову на строкову військову служби працювала за професією, що дає право на пенсію на пільгових умовах або після демобілізації особа працювала за набутою спеціальністю в професійно-технічному закладі.
Враховуючи, що на момент призову на строкову військову службу позивач працював гірничним майстром з повним робочим днем під землею, тобто за професією, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправного не зарахування відповідачем вказаного періоду до пільгового підземного стажу ОСОБА_1 .
Також, з 08.09.1997 по 31.07.1999, з 17.11.2001 по 31.03.2002 позивач працював на посаді респіраторника та командира відділення в 9-му воєнізованому гірничорятувальному загоні та в 2-му воєнізованому гірничорятувальному загоні (записи №№ 19-22), що підтверджується трудовою книжкою.
Згідно наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 р. "Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються, Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.
Крім цього, постановами Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.56 р., постановою Ради Міністрів СРСР № 10 від 26.01.91 р., постановою КМУ № 162 від 11.03.1994, які були чинними на момент перебування позивача у трудових відносинах на зазначених посадах, були затверджені Списки № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у яких передбачені-роботи у гірничорятувальних частинах (станціях).
Розділом I "Гірські роботи" Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, за кодом 1010600а-18029 передбачалися посада «респіраторник».
Аналогічна посада була передбачена і у Списку № 1, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 та постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36.
Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років затверджений до яких також віднесено - гірничорятувальні частини, які обслуговують шахти і рудники, небезпечні щодо газодинамічних явищ, гірничих ударів, надкатегорійні і третьої категорії за газом.
Відомостями з трудової книжки підтверджено, що в спірний період позивач  працював на посаді «респіраторника» (яка передбачена Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці) та перебував у розпорядженні військової гірничорятувальної частини під час роботи в ООО «Энерго», зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а тому пільговий стаж за дані періоди належно підтверджений, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує такий стаж.
Щодо періоду роботи позивача з 26.06.2009 по 28.02.2015, з 01.03.2015 по 24.06.2018 та з 24.07.2018 по теперішній час,  колегія суддів зазначає таке. 
З  трудової книжки  серії   НОМЕР_1 вбачається, що    ОСОБА_1 з 26.06.2009 по 28.02.2015 року працював в гірничо рятувальний загін на посаді командира відділення на копальню  «Баренцбург» державного тресту "Арктикуголь", архипелаг Шпицберген, ( трудовий договір припинений у зв`язку з закінченням строку); з 01.03.2015 року по 24.06.2018 працював в гірничо рятувальному загоні на посаді командира гірничо рятувального загону на копальню «Баренцбург», державного тресту "Арктикуголь", архипелаг Шпицберген (трудовий договір припинений у зв`язку з закінченням строку); з  24.07.2018 року прийнятий на посаду командира гірничого загону на копальню «Баренцбург», державного тресту "Арктикуголь", архипелаг Шпицберген .
Разом з копією трудової книжки, на підтвердження обставин наявності у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах, останнім надано відповідачу також :
-довідку від 18.11.2021 №279/сп Федерального державного унітарного підприємства "Арктикуголь", 
-уточнюючу особливий характер роботи, необхідний для призначення пільгової пенсії, в якій зазначено, що   ОСОБА_1 25.06.2009 уклав трудовий договір №24 щодо роботи на копальні "Баренцбург", з 26.06.2009 зарахований в штат копальні та працював на посадах: командира відділення дільниці гірничо рятувального загону, виконуючий обовязки командира взводу  дільниці ГРВ, виконуючий обов`язки головного маркшейдера дільниці ВТС, командира взводу дільниці ГРВ. Працює з 26.06.2009 по теперішній час.    (а.с. 24-27).
Проте, підставою для не зарахування спірного періоду роботи позивача на зазначених посадах до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії, слугував висновок пенсійного органу про не підтвердження сплати страхових внесків до Пенсійного Фонду Російської Федерації за цей період роботи.
Відповідно до ст.24, ч.1 ст.40, ст.41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. До заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, та складається в тому числі з міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
В силу положень ст.6 Міжнародної Угоди "Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення" від 13.03.1992 р., яка чинна в Україні та в Російській Федерації, призначення пенсій громадянам держав-учасників Угоди відбувається за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набирання чинності цієї Угоди. Обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди робота, які зараховуються в трудовий стаж.
Згідно зі ст. 1 вказаної Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасників даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
З системного аналізу вищевказаного законодавства, вбачається, що в Угоді про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Не передбачено пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991 року й нормами Законів України «Про пенсійне забезпечення» і «Про загальнообоязкове державне пенсійне страхування». 
Також, Угодою про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року передбачено, що зарахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, здійснюється відповідно до законодавства України, тобто з обов`язковою сплатою внесків до пенсійного фонду держави - учасниці договору, де особа працювала.
За приписами пункту 22 Порядку № 637 стаж роботи громадян України за її межами підтверджується документами, легалізованими відповідно до законодавства (крім роботи на території колишнього СРСР і держав, з якими колишнім СРСР було укладено угоди про соціальне забезпечення, до укладення відповідних двосторонніх угод).
Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).
Відповідно до статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів" від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, Російської Федерації, Республіки Таджикистан, Туркменістаиу, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що кожна із сторін визнає (без легалізації) дипломи, свідоцтва про освіту, належні документи про присвоєння звання, розряду, кваліфікації та інші необхідні для трудової діяльності документи і завірений в установленому на території Сторони виїзду порядку їх переклад на державну мову Сторони працевлаштування або російську мову. Трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.
З аналізу наведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та Російською Федерацією, вбачається, що пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою. Призначення пенсії проводиться за поданням потрібних документів, які підтверджують право на неї згідно з законодавством держави проживання.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 14 листопада 2019 року у справі №676/6166/16-а та від 16 квітня 2020 року у справі № 555/2250/16-а.
Колегія суддів враховує, що обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Колегія суддів зазначає, що страховий стаж за період роботи позивача з 26.06.2009 по 28.02.2015, з 01.03.2015 по 24.06.2018 та з 24.07.2018 по теперішній час (Російська Федерація) на посадах командира відділення, командира гірничо рятувального загону, командира гірничого загону відповідно до законодавства Російської Федерації має бути підтверджений на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством Російської Федерації. Водночас, обов`язковою умовою для включення зазначеного періоду роботи, яка виконувалась на території Російської Федерації, до страхового стажу є сплата страхових внесків до Пенсійного Фонду Російської Федерації за цей період.
Проте, позивач не підтвердив страховий стаж за спірний період відомостями індивідуального (персоніфікованого) обліку та не надав доказів сплати страхових внесків за цей період до  відповідних фондів держав-учасниць СНД, на території яких проводилась трудова діяльність.
Колегія суддів зазначає, що зарахування стажу на пільгових умовах необхідного для призначення відповідної пенсії можливе лише за сукупності законодавчо визначених підстав, що визначають право на пільгову пенсію.
Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 29.03.2023 у справі № 360/4129/20.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зарахування як до страхового, так і до пільгового стажу періоду роботи позивача з 6.06.2009 по 28.02.2015, з 01.03.2015 по 24.06.2018 та з 24.07.2018 по теперішній час у копальні  «Баренцбург» державного тресту "Арктикуголь", архипелаг Шпицберген (Російська Федерація).
Натомість, суд першої інстанції залишив поза увагою вказані вище обставини справи, у зв`язку з чим помилково задовольнив позов в цій частині.
За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
З огляду на зазначене  рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області зарахувати періоди роботи позивача з 26.06.2009 по 28.02.2015, з 01.03.2015 по 24.06.2018, з 24.07.2018 по 28.01.2022 до загального та пільгового стажу за Списком № 1 який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при вирішенні питання про призначення  пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позову.
Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що, у разі надання довідок про сплату до пенсійного фонду російської федерації внесків за вказаний період позивач не позбавлений права на перерахунок його пенсії з урахуванням наданих довідок.
В іншій частині, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - задовольнити частково.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 по справі № 520/4700/22 - скасувати в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 26.06.2009 по 28.02.2015, з 01.03.2015 по 24.06.2018, з 24.07.2018 по 28.01.2022 до загального та пільгового стажу за Списком № 1 який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при вирішенні питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 по справі № 520/4700/22 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій