П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/20548/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Г.В.   
Суддя-доповідач -  Граб Л.С.   
20 вересня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Граб Л.С. 
суддів:  Сторчака В. Ю.  Смілянця Е. С. , 
за участю:секретаря судового засідання: Литвина Д.С.,
позивача: ОСОБА_1 
представника позивача: Кувшина Ю.В.
представника відповідача: Кувшина І.Р. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі ГУ НП  в Житомирській області), в якому просив:
-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №885 від 10.08.2022 стосовно накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №417 о/с від 12.08.2022 про  звільнення ОСОБА_1 зі служби в органах поліції;
-поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирської області;
-стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирської області на  користь ОСОБА_1 грошове утримання за час вимушеного прогулу.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що висновок службового розслідування не містить достатніх належних та допустимих доказів, які беззаперечно свідчили б про вчинення позивачем дисциплінарних порушень, за які до нього застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
10.08.2023 від відповідача  через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити. В свою чергу, представник відповідача заперечив стосовно задоволення апеляційної скарги і просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції України на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.
28.07.2020 начальником УГІ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 подано рапорт про те, що під час моніторингу бази ІПНП НПУ працівниками УГІ ГУНП в Житомирській області виявлено факт можливого порушення дисципліни та законності окремими поліцейськими Бердичівського РВП ГУНП, який виразився у побитті місцевого мешканця ОСОБА_3 (ЄО Бердичівського РВП ГУНП від 25.07.2022 № 12672), з пропозицією призначити за вказаним фактом службове розслідування.
28.07.2022 наказом ГУНП в Житомирській області від 28.07.2022 № 372 о/с, відповідно до п. 1 ст. 70 Закону України “Про Національну поліцію”, на підставі наказу ГУНП в Житомирській області від 28.07.2022 № 597, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків за займаною посадою.
За підставами викладеними у рапорті, наказом ГУНП в Житомирській області від 28.07.2022 № 597 за вказаним фактом призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.
За результатами проведеного службового розслідування складено висновок, затверджений начальником ГУНП в Житомирській області 10.08.2022.
На підставі вказаного висновку, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у не дотриманні вимог п.п. 1, 2, З, 4 ч. 1 ст. 18 Закону України “Про Національну поліцію”, п.п. 1, 2, 3, 4, 6 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, професійного виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, не порушення прав і свобод людини, надання невідкладної, зокрема домедичної та медичної допомоги особам, які постраждали внаслідок правопорушень, що виразилось у вчиненні діянь, які підривають авторитет Національної поліції України, що не сумісні з його подальшим проходженням служби у Національній поліції України, а саме: у порушенні вимог п. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 № 100, в частині не вжиття заходів щодо повідомлення на службу “ 102” УОАЗОР ГУНП про скоєння дорожньо-транспортної пригоди, про завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та ненадання допомоги особі, яка її потребує; у невиконанні вимог п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, в частині обов`язкового включення портативного відеореєстратора з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо) та у процесі включення портативного відеореєстратора переконання в точності встановлених на пристрої дати та часу; у порушенні п. 4 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, у частині не оформлення матеріалів адміністративного затримання; у порушенні вимог абзаців 1, 2, 3 ст. 261 КУпАП та п. 2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1363, у частині не складення протоколу про адміністративне затримання, не повідомлення родичів затриманого та не інформування центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги; у порушенні вимог п. 8 розділу ХІІІ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах НПУ, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, в частині порушення встановленої заборони вимикати планшетний пристрій та змінювати будь-які його налаштування під час несення служби; у порушенні вимог ч. 4 ст. 43, ч. 2 ст. 44 та ч. 6 ст. 45 Закону України “Про Національну поліцію”, у частині не виконання обов`язку надати невідкладну медичну допомогу особам, які постраждали в результаті застосування заходів примусу, не виконання обов`язку письмово повідомити свого керівника, а той зобов`язаний повідомити прокурора про завдання особі тілесних ушкоджень унаслідок застосування фізичної сили та не виконання обов`язку у письмовій формі повідомити свого керівника про застосування до особи спеціального засобу; у порушенні вимог п.п. 2, 3, 4 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.1 1.2015 № 1376 та абзацу 4 ст. 258 КУпАП, у частині не складання протоколу про адміністративне правопорушення та не винесення постанови про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі стосовно ОСОБА_3 , що призвело до уникнення останнім адміністративної відповідальності; у порушенні вимог абзаців 1, 2 п. 6 розділу І Інструкції з формування та ведення інформаційної підсистеми “Custody Records” інформаційно-комунікаційної системи “Інформаційний портал Національної поліції України”, затвердженої наказом МВС України від 24.05.2022 № 311, у частині порушення заборони заходити в інформаційну підсистему не під своїм логіном та паролем та передавати іншим особам свій логін і пароль доступу до системи “ШНП”; у неналежному виконанні вимог п.п. 6, 8, 12, 21, 22 посадових інструкцій, згідно яких зобов`язаний у випадках передбачених законом складати протоколи про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання, доставляти у випадках і порядку, визначених законом затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення та осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, уживати всіх можливих заходів для надання невідкладної, зокрема домедичної та медичної допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних та адміністративних правопорушень, нещасних випадків, відповідає за своєчасне та повне (об`єктивне) внесення інформації про результати реагування на правопорушення або подію в системі ІПНП за допомогою планшетного пристрою, після закінчення чергування доповідати безпосередньому керівникові про результати роботи ГРИП за зміну з наданням відповідних підтверджуючих матеріалів (рапортів, пояснень, довідок, фото-, аудіо-, відеоматеріалів тощо) щодо виконання поставлених під час інструктажу завдань, у тому числі службових, в ІП “Службове завдання”; а також результатів реагування на правопорушення та події, застосовано до інспектора сектору реагування патрульної поліції Бердичівського РВП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 29.07.2022 за заявою ОСОБА_3 від 28.07.2022 про вчинення щодо нього кримінального правопорушення СУ ГУНП, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022060000000324 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. 03.08.2022 Житомирською обласною прокуратурою визначено підслідність у вказаному кримінальному провадженні за Другим слідчим Територіального управління ДБР, розташованого у місті Хмельницькому.
29.07.2022 за вказаним фактом Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12022060000000324 за фактом перевищення службових повноважень працівниками Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області відносно ОСОБА_3 , тобто за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.
Відповідно до наказу начальника ГУНП в Житомирській області "Про застосування дисциплінарного стягнення" від 10.08.2022 за № 885 (пункт 1) за вчинення дисциплінарного проступку, застосовано до інспектора сектору реагування патрульної поліції Бердичівського РВП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
На підставі вищезазначеного наказу ГУНП в Житомирській області винесено наказ "По особовому складу" від 12.08.2022 за № 416 о/с про звільнення зі служби на підставі підпункту 6 пункту 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції Бердичівського РВП ГУНП, з 12 серпня 2022 року.
Не погоджуючись з вищезазначеними наказами та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України від 02.07.2015 року №580-VIII “Про Національну поліцію” (далі – Закон №580-VIII).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з ч.1 ст.8 Закону №580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Положеннями ч.1 ст.59 Закону №580-VIII передбачено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
У п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII закріплено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Водночас, на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” від 15.03.2018р. №2337-VII (далі – Дисциплінарний статут).
За визначенням, наведеним у ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна-дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Ст. 11 Дисциплінарного статуту врегульовано, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Статтею 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з посади.
Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Наведені правові норми дають підстави для висновку, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, установлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.
Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування передбачена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 р. №893 (далі - Порядок №893).
Пунктом 1-3 розділу V Порядку №893 встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
За приписами пункту 4 розділу V Порядку №893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
На підставі пункту першого Розділу VІ Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Верховний Суд у своїй практиці (постанові від 02.12.2020 у справі № 420/5368/18, від 30.07.2020 у справі № 802/1767/17-а та від 20.10.2020 у справі № 340/1502/19) у справах щодо притягнення працівників органів поліції до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення неодноразово зазначав, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.
Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 17.11.2022 у справі № 480/9492/20 зазначив, що суди надаючи правову оцінку правильності й обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, повинні фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.
Отже, в аспекті спірних правовідносин необхідно зазначити, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати склад саме дисциплінарного проступку в його діях.
Вказане узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постановах від 09.02.2022 у справі № 160/12290/20 та від 21.07.2022 у справі № 160/11795/20.
Визначаючись щодо правильності та обґрунтованості оскаржуваних наказів, колегія суддів виходить із наступного.
Так, з матеріалів справи вбачається, що підставою для винесення спірного наказу ГУ НП у Житомирській області № 417 о/с від 12.08.2022  про звільнення позивача зі служби в органах поліції слугували результати службового розслідування про вчинення останнім дисциплінарного проступку, що полягає у не дотриманні вимог п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.18 Закону України “Про Національну поліцію”, п.п.1,2,3,4,6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, професійного виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, не порушення прав і свобод людини, надання невідкладної, зокрема домедичної та медичної допомоги особам, які постраждали внаслідок правопорушень, що виразилось у вчиненні діянь, які підривають авторитет Національної поліції України, що не сумісні з його подальшим проходженням служби у Національній поліції України.
Із дослідженого колегією суддів висновку службового розслідування  вбачається, що 24.07.2022 о 08:00 окремі поліцейські Бердичівського РВП ГУНП, які заступили на чергування в однострої із вогнепальною зброєю та спеціальними засобами у складі групи реагування патрульної поліції на службовому автомобілі марки “Mitsubishi Outlander”, номерний знак НОМЕР_1 . Того ж дня, о 22:30 екіпаж до складу якого входив ОСОБА_1 , знаходившись неподалік перехрестя вул.Шевченка та Європейської в м.Бердичів , помітили, що водій автомобіля марки “HYUNDAI 130”, номерний знак НОМЕР_2 перетнув подвійну суцільну лінію  розмітки 1.3, чим порушив вимоги розділу 34 ПДР.
Реагуючи на порушення Правил дорожнього руху, екіпаж у складі капітана поліції ОСОБА_4 та лейтенанта поліції ОСОБА_5 , керуючись п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", увімкнули проблискові маячки червоного та синього кольору, рушили за порушником. Однак водій автомобіля марки "HYUNDAI 130", номерний знак НОМЕР_2 , на законну вимогу поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не відреагував, а навпаки, збільшивши швидкість, рушив по вул. Європейській у напрямку залізничного вокзалу. У свою чергу, екіпаж у складі старшого сержанта поліції ОСОБА_1 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 також рушили за порушником, який, уникаючи переслідування, продовжив рух вул. Данилівською. Під час переслідування, капітан поліції ОСОБА_4 , керуючи службовим автомобілем марки "MitsubishiOutlander", номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем марки "HYUNDAI 130", номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого був ОСОБА_3 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а саме: службовий автомобіль марки "Mitsubishi Outlander", номерний знак НОМЕР_1 , у вигляді пошкодження переднього бамперу та номерного знаку, а автомобіль марки "HYUNDAI І30", номерний знак НОМЕР_2 , у вигляді пошкодження заднього бамперу та дверцяти багажного відділення. Однак, після ДТП водій автомобіля марки "HYUNDAI 130", номерний знак НОМЕР_2 , не зупинився, а екіпаж у складі капітана поліції ОСОБА_4 , лейтенанта поліції ОСОБА_5 та екіпаж у складі старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , не зупиняючись, продовжили переслідування.
Ігноруючи вимоги п. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом МВС України від 08.02.2019 №100, що зобов`язує поліцейського незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляти про це за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" і ужити заходів щодо запобігання і правопорушенню, капітан поліції ОСОБА_4 , лейтенант поліції ОСОБА_5 , старший сержант поліції ОСОБА_1 та старший лейтенант поліції ОСОБА_6 заходів щодо повідомлення на службу "102" УОАЗОР ГУНП про скоєння дорожньо-транспортної пригоди не вжили. 
Продовжуючи переслідування, близько 23.00, екіпаж у складі капітана поліції ОСОБА_4 , лейтенанта поліції ОСОБА_5 та екіпаж у складі старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , заблокували автомобіль марки "HYUNDAI 130", номерний знак НОМЕР_2 , у дворі багатоповерхового будинку, що по вул. Чкалова, 13 у м. Бердичів.
У цей час, екіпаж службового автомобіля марки "Мitsubishi Outlander", номерний знак НОМЕР_3 , о 22.34 вимкнув геопозиціонування пристрою 00031102E465C820. Геопозиціонування з`являється на карті о 22.53, що є порушенням п. 8 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах НПУ, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357.
У салоні автомобіля марки "HYUNDAI 130", номерний знак НОМЕР_2 , перебував водій ОСОБА_3 та пасажирка ОСОБА_7 . Після цього поліцейські із застосуванням фізичної сили витягли водія з автомобіля та, поклавши його на землю, застосували до останнього спеціальний засіб - кайданки.
Внаслідок застосування фізичної сили ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді: "Забою м`яких тканин голови. ЗЧМТ. Струсу головного мозку".
В ході службового розслідування встановлено, що в порушення вимог ч. 4 ст. 43, ч. 2 ст. 44 та ч. 6 ст. 45 Закону України "Про Національну поліцію"  старшим сержантом поліції ОСОБА_1 не вжито заходів щодо повідомлення на службу “ 102” УОАЗОР ГУНП про скоєння дорожньо-транспортної пригоди; ігноруючи вимоги п. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 позивачем  не вжито заходів щодо повідомлення на службу “ 102” УОАЗОР ГУНП про завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 ; всупереч п. 4 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, не виконано вимоги абзацу 1 ст. 261 КУпАП, тобто не складено протоколу про адміністративне затримання, та не повідомлено родичів затриманого і не проінформовано центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги; не притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, внаслідок чого, останній уник відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 122-2 та ч. 2 ст. 126 КУпАП; під час перевірки осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , ОСОБА_1 порушив заборони заходити в інформаційну підсистему не під своїм логіном та паролем та передавати іншим особам свій логін і пароль доступу до системи “ІПНП”; екіпаж службового автомобіля марки “Mitsubishi Outlander” номерний знак НОМЕР_4 вимкнув геопозиціонування пристрою: 000144C88A34A0FD.
Крім того, 25.07.2022 о 01.07 до чергової частини Бердичівського РВП ГУНП з відділу служби "102" УОАЗОР ГУНП надійшло повідомлення чергового лікаря травмпункту Бердичівської ЦМЛ про те, що о 01.04, цього ж дня, у травмпункті Бердичівської ЦМЛ надана медична допомога ОСОБА_3 у якого виявлено тілесні ушкодженім у вигляді: "Забою м`яких тканин голови. ЗЧМТ. Струсу головного мозку" (ЄО Бердичівського РВП ГУНП № 12672).
Екіпаж у складі старшого сержанта поліції ОСОБА_1 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , який прибув за вказаним викликом, належний розгляд звернення з ознаками кримінального правопорушення не провів та необґрунтовано списав його до справи без дослідження всіх обставин події, які необхідні для об`єктивного, всебічного та повного розгляду, чим порушили вимоги пп. 7, 8, 10 п. 2 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах НПУ, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357.
При цьому, в рамках проведення службового розслідування, було зібрано письмові та електронні докази, якими підтверджено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а саме:
-заява ОСОБА_3 від 28.07.2022 до Житомирського управління ДВБ НПУ, з приводу спричинення 24.07.2022 йому тілесних ушкоджень працівниками СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області та вимаганні неправомірної вигоди за дорожньо-транспортну пригоду, яку він не вчиняв;
-акт від 28.07.2022 про огляд автомобіля марки “Mitsubishi Outlander”, номерний знак НОМЕР_1 , закріпленого за Бердичівським РВП ГУНП в Житомирській області, у ході огляду вказаного автомобіля виявлено механічні пошкодження переднього номерного знаку на синьому фоні (060951), решітки номерного знаку, переднього бамперу з правого боку, хром-накладки з правого боку;
-акт від 28.07.2022 про огляд автомобіля марки “Hyundai ЗО”, номерний знак НОМЕР_5 , який перебуває у власності ОСОБА_3 , у ході огляду вказаного автомобіля виявлено механічні пошкодження лівої частини заднього бамперу, його зміщення з кріпленням, а також незначна вм`ятина п`ятої дверцяти багажника у нижній лівій частині;
-відомості системи ІПНП про дислокацію нарядів поліції області (Код: 9gig) до несення служби в Бердичівському РВП з 09.00 год 24.07.2022 до 09.00 год. 25.07.2022;
-відеозаписи з камер системи зовнішнього відеоспостереження “Безпечне місто”, приміщення ТОВ “АТБ-маркет” розташованого по вул. Європейській, буд. 84 у м. Бердичеві;
-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 29.07.2022 за заявою ОСОБА_3 від 28.07.2022 про вчинення щодо нього кримінального правопорушення,   внесені   відомості   до     Єдиного   реєстру досудових   розслідувань   за   № 12022060000000324 за фактом перевищення службових повноважень працівниками Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області відносно ОСОБА_3 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України;
-покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , якими підтверджено факти встановлені в ході службового розслідування.
Як вбачається з наказу "Про застосування дисциплінарного стягнення" від 10.08.2022 за № 885, стосовно позивача встановлено вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у вчиненні діянь, які підривають авторитет Національної поліції України, не сумісні з його подальшим проходженням служби у Національній поліції України, а саме:
- порушення вимог п. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом МВС від 08.02.2019 № 100, в частині невжиття заходів щодо повідомлення на службу "102" УОАЗОР ГУНП про скоєння дорожньо-транспортної пригоди, про завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та ненадання допомоги особі, яка її потребує;
- невиконання вимог п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, в частині обов`язкового включення портативного відеореєстратора з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо) та у процесі включення портативного відеореєстратора переконання в точності встановлених на пристрої дати та часу;
- порушення п. 4 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, у частині неоформлення матеріалів адміністративного затримання; у порушенні вимог абзаців 1, 2, 3 ст. 261 КУпАП та п. 2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1363, у частині нескладення протоколу про адміністративне затримання, не повідомлення родичів затриманого та не інформування центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги;
- порушення вимог п. 8 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах НПУ, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, в частині порушення встановленої заборони вимикати планшетний пристрій та змінювати будь-які його налаштування під час несення служби;
- порушення вимог пп. 7, 8, 10, п. 2 розділу ІХ Інструкції, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 №357, у частині належного проведення розгляду звернення з ознаками кримінального правопорушення та необґрунтованого списання його до справи без дослідження всіх обставин події, які необхідні для об`єктивного, усебічного та повного розгляду;
- порушення вимог ч. 4 ст. 43, ч. 2 ст. 44 та ч. 6 ст. 45 Закону України "Про Національну поліцію", у частині невиконання обов`язку надати невідкладну медичну допомогу особам, які постраждали в результаті застосування заходів примусу, невиконання обов`язку письмово повідомити свого керівника про завдання особі тілесних ушкоджень унаслідок застосування фізичної сили та невиконання обов`язку у письмовій формі повідомити свого керівника про застосування до особи спеціального засобу;
- порушення вимог п.п. 2, 3, 4 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376 та абзацу 4 ст. 258 КУпАП, у частині нескладання протоколу про адміністративне правопорушення та невинесення постанови про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_3 , що призвело до уникнення останнім адміністративної відповідальності;
- порушення вимог абзаців 1, 2 п. 6 розділу І Інструкції з формування та ведення інформаційної підсистеми "Custody Records" інформаційно-комунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України", затвердженої наказом МВС України від 24.05.2022 № 311, у частині порушення заборони заходити в інформаційну підсистему не під своїм логіном та паролем та передавати іншим особам свій логін і пароль доступу до системи "ІПНП";
- неналежне виконання вимог п.п. 6, 8, 12, 21, 22 посадових інструкцій, згідно яких зобов`язаний у випадках, передбачених законом, складати протоколи про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання, доставляти у випадках і порядку, визначених законом затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення та осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, уживати всіх можливих заходів для надання невідкладної, зокрема домедичної та медичної допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних та адміністративних правопорушень, нещасних випадків, відповідає за своєчасне та повне (об`єктивне) внесення інформації про результати реагування на правопорушення або подію в системі ІПНП за допомогою планшетного пристрою, після закінчення чергування доповідати безпосередньому керівникові про результати роботи ГРПП за зміну з наданням відповідних підтверджуючих матеріалів (рапортів, пояснень, довідок, фото-, аудіо-, відеоматеріалів тощо) щодо виконання поставлених під час інструктажу завдань, у тому числі службових, в ІП "Службове завдання"; а також результатів реагування на правопорушення та події.
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи позивача, що долучені до матеріалів службового розслідування акти огляду автомобілів, які могли бути учасниками дорожньо-транспортної пригоди, не можуть бути беззаперечним доказом їх причетності до неї, так як наявний в них опис механічних пошкоджень, жодним чином не підтверджує причинний зв`язок їх отримання саме в результаті ДТП, яка могла мати місце у період 24.07.2022 по 25.07.2022 з огляду на таке.
Так, висновком службового розслідування було досліджено даний факт щодо пошкодження переднього бампера та номерного знаку, на службовому автомобілі саме 24.07.2022.
Зокрема вищевказані обставини підтверджуються поясненнями ОСОБА_3 , який стверджує, що коли він виконував поворот з вул. Данилівської на вул. Чкалова то поліцейський автомобіль здійснив зіткнення своєю передньою частиною у задню частину його автомобіля, але він продовжив рух. 
Відповідно до акту від 28.07.2022 про огляд автомобіля марки “Hyundai I30”, номерний знак НОМЕР_6 , який перебуває у власності ОСОБА_3 , у ході огляду вказаного автомобіля виявлено механічні пошкодження лівої частини заднього бамперу, його зміщення з кріпленням, а також незначна вм`ятина п`ятої дверцяти багажника у нижній лівій частині.
Згідно акту від 28.07.2022 про огляд автомобіля марки “Mitsubishi Outlander”, номерний знак НОМЕР_1 , закріпленого за Бердичівським РВП ГУНІ в Житомирській області, у ході огляду вказаного автомобіля виявлено механічні пошкодження переднього номерного знаку на синьому фоні (060951), решітки номерного знаку на синьому фоні (060951), решітки номерного знаку, переднього бамперу з правого боку, хром накладки з правого боку.
Також є необґрунтованими посилання позивача в апеляційній скарзі, що службове розслідування було розпочате 28.07.2022, а подія мала місце в період з 24.07.2022 по 25.07.2022, а тому його висновки про наявність вини ОСОБА_1 щодо відсутності збереженої інформації з портативного відео реєстратора жодним чином у встановлений порядок та спосіб під час проведення службового розслідування підтверджені не були з огляду на таке.
Порядок застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису визначений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999 (далі - Інструкція №1026).
Відповідно до пункту 2 Розділу I Інструкції №1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку.
За визначенням, наведеним у пункті 3 розділу І Інструкція №1026, портативний відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.
Пунктом 4 розділу ІІ Інструкція №1026 передбачено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.
Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Інструкція №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Таким чином, вищезазначені норми Інструкції №1026 встановлюють імперативний обов`язок поліцейського під час здійснення ним своїх службових обов`язків здійснювати безперервну відеозйомку на портативний відео реєстратор, який закріплений на його форменний одяг на грудях.
Відповідно до пункту 6 розділу II Інструкції №1026,під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.
Крім того, згідно з п. 2 Розділу 3 Інструкції №1026 включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.
Згідно з п 1 Розділу 8  вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА, на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником до такого сервера.
Відповідно до п. 2-3 Розділу 8 відеозаписи автомобільних та стаціонарних систем зберігаються на сервері у визначений виробником спосіб. 
Строк зберігання відеозаписів становить:
1) з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА,- 30 діб;
2) з автомобільної або стаціонарної системи залежно від технічних характеристик - не менше 30 діб;
3) у стаціонарних системах, які використовуються під час відбору кандидатів на службу до поліції,- 60 діб;
4) під час проведення поліцейськими навчальних занять та навчальних зборів зі службової підготовки - встановлюється керівником навчань.
Таким чином, ОСОБА_1 був зобов`язаний вести безперервну відеозйомку на портативний відеореєстратор, та вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів  на сервер зберігання відеозаписів, де вони мають зберігатись не менше 30 діб.  
Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними твердження позивача, що в матеріалах проведеного службового розслідування відсутні достатні належні та допустимі документальні та інші докази, які беззаперечно підтверджували б факт протиправних дій з боку поліцейських та зокрема позивача щодо застосування спеціальних засобів та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , оскільки спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 підтверджується  заявою ОСОБА_3 від 28.07.2022, адресованої начальникові Житомирського управління ДВЕ НПУ, довідкою КНП “Бердичівська міська лікарня” Бердичівської міської ради від 25.07.2022 № 1740 та показами свідків.
Так, відповідно до заяви ОСОБА_3 від 28.07.2022, адресованої начальникові Житомирського управління ДВЕ НПУ, заявник просить вжити заходів реагування з приводу спричинення 24.07.2022 йому тілесних ушкоджень працівниками Бердичівського РВШ ГУНП в Житомирській області.
Відповідно до довідки КНП “Бердичівська міська лікарня” Бердичівської міської ради від 25.07.2022 № 1740 установлено, що ОСОБА_3 , 2001 року народження, звертався в травмпункт 25.07.2022 о 22.50 з приводу травми, яку отримав 24.07.2022 о 22.23, та останньому встановлено діагноз: “Забій м`яких тканин голови. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Тверезий”. Від госпіталізації відмовився.
За фактом застосування поліцейськими до ОСОБА_3 фізичної сили, спеціального засобу кайданки та спричинення йому тілесних ушкоджень СУ ГУНП внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022060000000324 від 29.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, за заявою ОСОБА_3 від 28.07.2022 про вчинення щодо нього кримінального правопорушення. 
Крім того, є необгрунтованими твердження позивача і щодо того, що оскільки ним не було встановлено особи водія, який порушив ПІДР та не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, а матеріали службового розслідування також не містять беззаперечних доказів того, що дані правопорушення було вчинено саме ОСОБА_15 , а тому у позивача був відсутній обов`язок на складання протоколу про адміністративне затримання та протоколу про адміністративне правопорушення, з огляду на наступне.
Так, переслідування автомобіля порушника нарядом поліції у складі позивача та подальше його затримання  підтверджується відомостями  системи ІНІ про дислокацію нарядів поліції області (Код: 9gig) до несення служби в Бердичівському РВП з 09.00 год 24.07.2022 до 09.00 год. 25.07.2022,  відеозаписими з камер системи зовнішнього відеоспостереження “Безпечне місто”, приміщення ТОВ “АТБ-маркет” розташованого по АДРЕСА_1 та показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
При цьому згідно з інформацією УІАП ГУНП від 03.08.2022 №  924/27/01-2022, установлено, що 24.07.2022 о 23.10 під логіном користувача " ОСОБА_1 " перевірено особу на ім`я " ОСОБА_3 ", ІНФОРМАЦІЯ_1 , за категоріями "особа", "адмінпрактика", "єдиний облік".   
Отже, наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені під час службового розслідування спростовуються доводи позивача щодо того, що ОСОБА_1 не було встановлено особи водія, який порушив ПДР та не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, а тому був відсутній обов`язок на складання протоколу про адміністративне затримання та протоколу про адміністративне правопорушення.
Відтак, зазначені обставини підтверджують порушення позивачем вимоги абзацу 1 ст. 261 КУпАП, вимог п.п. 2, 3, 4 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.1 1.2015 № 1376 та абзацу 4 ст. 258 КУпАП, у частині не складання протоколу про адміністративне правопорушення та не винесення постанови про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі стосовно ОСОБА_3 , що призвело до уникнення останнім адміністративної відповідальності та вимог абзаців 1, 2 п. 6 розділу І Інструкції з формування та ведення інформаційної підсистеми “Custody Records” інформаційно-комунікаційної системи “Інформаційний портал Національної поліції України”, затвердженої наказом МВС України від 24.05.2022 № 311, у частині порушення заборони заходити в інформаційну підсистему не під своїм логіном та паролем та передавати іншим особам свій логін і пароль доступу до системи “ШНП”.
Таким чином, результатами службового розслідування підтверджується вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразилось у не дотриманні вимог п.п. 1, 2, З, 4 ч. 1 ст. 18 Закону України “Про Національну поліцію”, п.п. 1, 2, 3, 4, 6 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, професійного виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, не порушення прав і свобод людини, надання невідкладної, зокрема домедичної та медичної допомоги особам, які постраждали внаслідок правопорушень, що виразилось у вчиненні діянь, які підривають авторитет Національної поліції України, що не сумісні з його подальшим проходженням служби у Національній поліції України.
При цьому дисциплінарною комісією враховано характер і тяжкість вчиненого порушення, службову характеристику ОСОБА_1 , наявність/відсутність обставин, які обтяжують і пом`якшують відповідальність.
Встановлені в ході службового розслідування обставини дійсно свідчать про вчинення позивачем дій, які знижують авторитет поліції, викликають недовіру до поліцейських, оскільки перебуваючи на службі у поліції, позивач допустив дії, з якими органи поліції безпосередньо ведуть боротьбу. Тобто, така поведінка поліцейського є недопустимою, суперечить інтересам служби, позаяк позивач присягнув з гідністю нести високе звання поліцейського (стаття 64 Закону України "Про національну поліцію"), а натомість вчинив проступок, який дискредитує органи поліції та поліцейських в цілому.
Колегія суддів  зазначає, що в межах проведеного службового розслідування встановлені фактичні дані, що підтверджують реальну наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним та дією порушника, висновки службового розслідування відповідають вимогам щодо обґрунтованості, такі містять всі необхідні відомості, які повинні враховуватись при прийнятті вмотивованого рішення. Отже, в діях позивача наявний склад дисциплінарного проступку, а вид дисциплінарного стягнення керівництвом обрано обґрунтовано, з урахуванням обставин у справі, та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Разом з тим, доводи позивача про відсутність достатніх і належних доказів порушення ним службової дисципліни – вчинення дисциплінарного проступку є безпідставними, оскільки це підтверджується висновком службового розслідування, який складений на підставі обставин, що підтверджуються відповідними матеріалами, показами свідків і відеозаписами.
Висновком службового розслідування, наказом про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та рішенням суду першої інстанції правомірно встановлено, в чому саме полягало порушення службової дисципліни та які норми законодавства порушено позивачем.
Аргументи позивача про те, що результати проведеної перевірки за матеріалами внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 1202206000000324 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.365 КК України, відповідно до якої кримінальне провадження у справі закрито на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення – є слушними тільки в тій частині, що в діях позивача відсутній склад саме цього кримінального правопорушення, проте не дисциплінарного проступку.
У своїй практиці Верховний Суд, аналізуючи норми законодавства, які регулюють особливості проходження служби в поліції, неодноразово висновував, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту. Іншою підставою звільнення є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного або кримінального правопорушення.
Водночас вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.
Притягнення до різних видів юридичної відповідальності передбачає виконання/дотримання відмінних і самостійних (окремих) процедур, які передують ухваленню рішення про накладення певного виду стягнення.
Позиція щодо неможливості притягнути працівника поліції до дисциплінарної відповідальності лише на підставі інформації, яка є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, та про необхідність встановлення складу дисциплінарного проступку, який є відмінним від складу кримінального правопорушення викладена Верховним Судом, зокрема, в постанові від 28.02.2020 у справі № 818/1274/17.
Верховний Суд у постанові від 02.12.2020 у справі № 420/5368/18 зауважив, що кримінальна та дисциплінарна відповідальність є різними, окремими і самостійними видами відповідальності поліцейського. Порядок і підстави притягнення поліцейського до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.
Верховний Суд зазначає, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.
Тож вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.
Крім того, у постанові від 14.04.2021 у справі №320/3085/20 Верховний Суд зазначив, що законодавець чітко розмежовує випадки притягнення поліцейського до дисциплінарної та кримінальної відповідальності у якості двох самостійних підстав для звільнення зі служби. Так, у першому випадку рішення про звільнення поліцейського зі служби в Національній поліції ухвалюється на підставі висновку службового розслідування, а у другому - на підставі обвинувального вироку суду, що набрав законної сили. Отже, наявність судового рішення про визнання особи винною у вчиненні кримінального правопорушення не є визначальною для притягнення такої особи до дисциплінарної відповідальності, адже питання про дисциплінарну відповідальність вирішується за результатами проведення службового розслідування.
Такий підхід до вирішення питання про правомірність притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності застосовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 07.02.2020 у справі № 260/1118/18, від 28.02.2020 у справі № 825/1398/17, від 30.09.2021 у справі № 814/334/17,  від 07.07.2022 у справі №  460/5545/20, від 22.09.2022 у справі №  420/4977/20, від 17.11.2022 у справі № 480/9492/20, від 08.12.2022 у справі №460/2583/19.
Колегія суддів враховує, що позивача звільнено зі служби в поліції за порушення вимог спеціального законодавства щодо служби в Національній поліції, як-то Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України “Про Національну поліцію”, що призвело до скоєння вчинків, які компрометують поліцейського та дискредитують поліцію в цілому.
При цьому, слід зазначити, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Крім того, апеляційний суд зауважує, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним. Дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. 
Своєю чергою, висновки суду першої інстанції щодо правомірності застосування до позивача дисциплінарного стягнення здійснені з урахуванням усіх обставин справи та не спростовані фактичними даними, установленими під час розгляду справи
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.042021 у справі №240/2677/20 та від  22.03.2023 у справі № 200/11036/20-а.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що на даний час набрали законної сили судові рішення, якими відмовлено ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у задоволенні  позовів щодо поновлення на посадах. 
Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, відтак підстави для їх задоволення також відсутні.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №815/2443/16, від 04 грудня 2019 року у справі № 824/355/17-а, від 26 січня 2021 року у справі № 2140/1342/18, від 13 серпня 2020 року у справі № 817/3305/15, від 24 листопада 2020 року у справі №2140/1341/18.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 304, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі   27 вересня 2023 року.

Головуючий	 	 	Граб Л.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сторчак В. Ю.    Смілянець Е. С.