СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року                                   м. Харків                        Справа № 917/1195/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча  суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя  Шутенко І.А.
при секретарі Ламановій А.В. 
за участю:
позивача - адвокат Сааді Р.М., ордер серії ВА №1056673 від 29.06.2023 року; 
відповідача - не з`явився; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу  представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" - адвоката  Євсюкова  Ф.Б. (вх. №1255П/1-18)  та  апеляційну  скаргу  представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"- адвоката  Сааді Р.М. (вх. №1256П/1-18)  
на додаткове рішення     господарського суду Полтавської        області від 25.05.2023 року у справі №917/1195/22, ухвалене       в приміщенні господарського суду Полтавської      області (суддя  Мацко О.С.),  повний  текст якого складено    05.06.2023 року 
за позовною заявою               Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем", м. Київ
до               Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська",  Полтавська обл., Семенівський р-н, с. Василівка 
про               стягнення 1 098 212,76 грн.

ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду  Полтавської      області від 04.05.2023 року  у справі № 917/1195/22 позовні вимоги задоволено  частково; стягнуто  з               Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська"   на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"   443 591,49 грн. основного боргу, 130 191.35 грн. пені, 105494,20 грн. річних, 218 331,73 грн. штрафу, 26 851,87 грн. витрат на правову допомогу адвоката, 16 382,81 грн. судового збору; в  іншій частині позову - відмовлено.
        Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" - адвокат Євсюков Ф.Б. з  рішенням  господарського суду першої інстанції не погодився      та звернувся     до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення        господарського суду Полтавської         області від 04.05.2023 року  та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю.
Протоколом  автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2023 року,   суддею - доповідачем у справі визначено суддю  Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча  суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Шутенко І.А. 
        Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022   від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Указами  Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022 року, №573/2022 від 15.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року,  №58/2023 від 06.02.2023 року,  №254/2023 від 01.05.2023 року,  відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20  травня     2023 року строком на 90 діб.
Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року № 03 "Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану" встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: inbox@eag.court.gov.ua.  
         Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2023 року, зокрема було відкрито  апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" - адвоката  Євсюкова  Ф.Б.   на рішення  господарського суду Полтавської  області від 04.05.2023 року у справі №917/1195/22; вчинено інші процесуальні дії.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.06.2023 року, зокрема було призначено справу №917/1195/22    до розгляду на               "05" липня 2023 р. о  12:30 год. у приміщенні Східного  апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання  №131;  вчинено інші процесуальні дії.
     27.06.2023 року  на адресу суду від представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" - адвоката  Євсюкова  Ф.Б.    надійшла заява       (вх.№ 7419)     про   участь в судових  засіданнях   в режимі відеоконференції ,  яку  долучено до матеріалів справи, в якій    останній     просив надати   можливість участі у   судових  засіданнях у справі  в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів системи відеоконференцз`язку "EasyCon".
Ухвалою Східного апеляційного господарського  суду від 28.06.2023 року  було задоволено заяву  представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" - адвоката  Євсюкова  Ф.Б.; судове засідання у справі,   призначене на   "05" липня  2023 р.  о   12:30 год.   в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №131 ухвалено  провести  за участю  представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" - адвоката  Євсюкова  Ф.Б.    в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаного   представника; вчинено інші процесуальні дії.
29.06.2023 року  на адресу суду від представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"  - адвоката  Сааді Р.М.    надійшла заява       (вх.№ 7553)     про   участь в судових  засіданнях   в режимі відеоконференції ,  яку  долучено до матеріалів справи, в якій    останній     просив надати   можливість участі у   судових  засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів системи відеоконференцз`язку "EasyCon".
Ухвалою Східного апеляційного господарського  суду від 30.06.2023 року  було задоволено заяву  представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"   - адвоката  Сааді Р.М.; судове засідання у справі,   призначене на   "05" липня  2023 р.  о   12:30 год.   в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №131,   ухвалено провести  за участю  представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"  - адвоката  Сааді Р.М.  в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаного   представника; вчинено інші процесуальні дії.
             Постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.07.2023 року апеляційну скаргу   представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" - адвоката  Євсюкова  Ф.Б. залишено  без задоволення; рішення         господарського суду Полтавської       області від 04.05.2023  року   у справі №917/1195/22    залишено без змін.
         Додатковим рішенням господарського суду Полтавської  області від 25.05.2023 року   у справі №917/1195/22 стягнуто  з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська"  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"   9 725,69  грн. витрат на правову допомогу адвоката; в   іншій частині заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем" про розподіл судових витрат - відмовлено.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" - адвокат Євсюков Ф.Б. (далі - апелянт 1)    з додатковим  рішенням   суду першої інстанції не погодився    та звернувся    до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати  додаткове рішення    господарського суду Полтавської       області від 25.05.2023  року  у справі  повністю, заяву позивача залишити без розгляду.
Апелянт 1 в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.
Згідно ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог, однак  як вбачається із отриманих відповідачем документів та наявних в Електронному суді матеріалів справи така заява позивачем до суду не подавалась, а отже строки подачі доказів, понесених позивачем витрат на правничу допомогу, сплили;   при ухваленні господарським судом Полтавської області 04.05.2023 року  рішення по суті спору, судом вже вирішено питання про судові витрати.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду  від 27.06.2023 року ,   суддею - доповідачем у справі       визначено суддю      Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча    суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Шутенко І.А.                   
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.06.2023 року відкрито  апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" - адвоката  Євсюкова  Ф.Б.     на додаткове рішення    господарського суду Полтавської    області від 25.05.2023   року у справі; учасникам справи    встановлено строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України,              з доказами надсилання його апелянту; призначено  справу до розгляду на    "02" серпня 2023 р. о 13:00  год. у приміщенні Східного  апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання  №132; запропоновано   учасникам справи   свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: inbox@eag.court.gov.ua та телекомунікаційної мережі "Електронний суд"; учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень; запропоновано  учасникам справи   визначитися із своєю явкою у судове засідання (можливістю його проведення за відсутністю представника) шляхом своєчасного повідомлення суду; попереджено, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"- адвокат Сааді Р.М., (далі - апелянт 2)      з додатковим  рішенням   суду першої інстанції  також не погодився    та звернувся    до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (через підсистему "Електронний суд" 26.06.2023 року), в якій просить скасувати  додаткове рішення    господарського суду Полтавської       області від 25.05.2023  року  у справі  в частині відмови позивачу у стягненні витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 39606,923 грн.
Апелянт 2 в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.
Представником відповідача не було надано правничу допомогу у обсягах, які відповідають заявленій відповідачем сумі; не надано  до справи жодних доказів на спростування позову; відбулося просте дублювання матеріалів позовної заяви та наповнення відзиву на позов беззмістовними твердженнями відповідача про відсутність підстав для задоволення позову; щодо того, що позивач не обґрунтував причин неможливості передбачити  витрати під час попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат (ч.6 ст.129 ГПК України),   таке обґрунтування не передбачене ГПК України, як текстовий елемент заяви чи клопотання; додатками до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу та матеріалами справи, підтверджуються обставини, які зумовили збільшення витрат позивача на правничу допомогу.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду  від 27.06.2023 року ,        суддею - доповідачем у справі     визначено суддю        Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча      суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Шутенко І.А.           
30.06.2023 року   від апелянта 2 надійшла  заява про усунення недоліків (вх.№7599),  з додатками - довіреність у порядку передоручення від 17.11.2021 року та ордером на ім`я Сааді Р.М., яку, разом з додатками, долучено до матеріалів справи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2023 року апеляційну скаргу представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"- адвоката  Сааді Р.М.     на додаткове рішення    господарського суду Полтавської           області від 25.05.2023 року у справі  залишено  без руху, оскільки станом на день подання апеляційної скарги - 26.06.2023 року,  до матеріалів апеляційної  скарги апелянтом не додано ордеру на представництво інтересів ТОВ "Євросем" адвокатом Сааді Р.М.,  довіреності від 17.11.2021 року  на представництво інтересів ТОВ "Євросем" Шацманим Дмитром та підписаної довіреності у порядку передоручення від 17.11.2021 року  посадовою  особою, уповноваженою на це законом, як того вимагають положення ч. 3 ст. 60 ГПК України;  останнього зобов`язано  усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.
03.07.2023 року на адресу суду від представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"- адвоката  Сааді Р.М.      надійшла заява про усунення недоліків, з додатками, зокрема : довіреністю  від 03 лютого 2021 року № 03-02/21-2 гс директора ТОВ "Євросем"   Шацман Д.О., виданої  адвокату Сааді Р.М.; витягом з ЄДР від  17.11.2021 року,  (вх.№7649), яку, разом з додатками,  долучено до матеріалів справи, в якій останній вказує на те, що внаслідок специфіки роботи підсистеми "Електронний Суд", 17.11.2021 року  ТОВ "Євросем" змогло видати довіреність адвокату Сааді Р.М. лише у спосіб функціоналу "передоручення", при тому, що Шацман Д.О. довіреності не мав і не повинен мати, як керівник;  натомість, в підсистемі "Електронний Суд" міститься електронний витяг з ЄДР від 17.11.2021 року  щодо Шацмана Д.О. і при спробі видати довіреність іншій особі, довіреність формувалася на той час в порядку передоручення; даний витяг підсистема, чомусь, ототожнює з довіреністю.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 року відкрито  апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"- адвоката  Сааді Р.М.       на додаткове   рішення    господарського суду Полтавської    області від 25.05.2023   року у справі; учасникам справи    встановлено строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України,                з доказами надсилання його апелянту; призначено  апеляційну скаргу  представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"- адвоката  Сааді Р.М.        на       "02" серпня 2023 р. о 13:00 год.   у приміщенні Східного  апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі судових засідань № 132,   разом з апеляційною скаргою  представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" - адвоката  Євсюкова  Ф.Б., об`єднавши скарги     в одне провадження; явка сторін в судове засідання  обов`язковою не визнавалась; запропоновано учасникам справи   свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: inbox@eag.court.gov.ua та телекомунікаційної мережі "Електронний суд"; учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень; запропоновано  учасникам справи   визначитися із своєю явкою у судове засідання (можливістю його проведення за відсутністю представника) шляхом своєчасного повідомлення суду; попереджено, що  неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
            13.07.2023 року на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№8134), який долучено до матеріалів справи,  в якому останній просить задовольнити частково апеляційну скаргу  відповідача ; додаткове рішення скасувати в частині, оскарженій ТОВ "Євросем" та ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення заяви ТОВ "Євросем" про стягнення судових витрат з відповідача; вирішити   питання про судові витрати на професійну правничу допомогу після ухвалення постанови за результатами перегляду в апеляційному порядку додаткового  рішення господарського суду Полтавської області від 25.05.2023 року у справі,  в обґрунтування якого  вказує на те, що в  додатковому рішенні, яке оскаржується відповідачем, господарський суд зазначив, що в процесі розгляду справи позивачем подана письмова заява про вирішення питання про розподіл судових витрат після прийняття рішення по суті спору, оскільки станом на 21.12.2022 року (коли подавалася заява) адвокатом ще не надано позивачу правова допомога у повному обсязі та гонорар не отримано, що перешкоджає надати суду докази понесених витрат на правову допомогу; 31.01.2022 року  позивачем подано  господарському суду докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, надану в період з 07.09.2022 року по 28.11.2022 року, які було стягнуто з відповідача рішенням від 04.05.2023 року; після цього позивачем було надано господарському суду докази витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана в період з 29.11.2022 року  по 04.05.2023 року;  позивач  вказує на те,  що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою відповідача на додаткове рішення від 25.05.2023 року  в сумі 5000,00 грн. та провадженні за апеляційною скаргою позивача на додаткове рішення від 25.05.2023 в сумі 10000,00 грн.
         Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2023 року судове засідання у справі,   призначене на   "02" серпня 2023 р.  об  13:00 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132 ухвалено  провести  за участю  представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"  - адвоката  Сааді Р.М.  та представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" - адвоката  Євсюкова  Ф.Б.  в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаних   представників на підставі їх заяв поданих суду апеляційної інстанції   (вх.№ 7419 від 27.06.2023 року)      та        (вх.№ 7553 від 29.06.2023 року), відповідно; повідомлено     представника    Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"  - адвоката  Сааді Р.М.  та представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" - адвоката  Євсюкова  Ф.Б.,     що для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції представник зобов`язаний зайти до системи відеоконференцзв`язку та авторизуватися в ній за 10 хвилин до початку судового засідання; активувати технічні засоби (мікрофон, навушники, камеру) та перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи; очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні. Для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції надіслати на електронну адресу суду документи, що посвідчують особу та її повноваження, скріплені електронним цифровим підписом, а в разі відсутності такого підпису - скановані копії документів і пред`явити їх оригінали під час судового засідання; запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми "Електронний суд" (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду inbox@eag.court.gov.ua.
        Представник позивача  в судовому засіданні 02.08.2023 року підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити;  проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечував, просив відмовити в її задоволенні.
          Представник відповідача  у судове засідання, призначене в приміщенні Східного апеляційного господарського суду    02.08.2023 року   не з`явився, хоча належним чином був повідомлений  про дату, час та місце розгляду справи у суді апеляційної інстанції; розгляд справи здійснювався судом  за відсутності представника  відповідача.
         Ухвали  суду від 04.07.2023 року  та від   20.07.2023 року  було надіслано засобами поштового зв`язку: ТОВ  "Агрофірма "Василівська" (№6102272437660) - відправлення вручено 11.07.2023 року; ТОВ "Євросем"   (№6102272506689).
          Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК  України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.
          У зв`язку з введенням 24.02.2022 року на території України воєнного стану, з метою дотримання розумного балансу між реалізацією права на апеляційне оскарження і принципу юридичної визначеності, копію   ухвали     суду апеляційної інстанції  від 04.07.2023 року     та від 20.07.2023 року було надіслано  на вказані   учасниками   справи офіційні   електронні   адреси:   представник ТОВ  "Євросем" - адвокат  Сааді Р.М.  - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; представник ТОВ  "Агрофірма "Василівська" - адвокат   Євсюков  Ф.Б - ІНФОРМАЦІЯ_2  та       отримані  за   електронними  адресами:              представником ТОВ  "Євросем" - адвокатом  Сааді Р.М.  - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; представником ТОВ  "Агрофірма "Василівська" - адвокатом   Євсюковим  Ф.Б - ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  що підтверджується роздруківками електронного листування, які містяться у матеріалах справи.
              Колегія суддів враховує  правові висновки, викладені у  постанові Верховного Суду     від 22.11.2022 року у cправі №911/1808/21, де, зокрема, вказано, що порядок використання для обміну документами електронної пошти встановлено Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", в якому зазначено, що порядок електронного документообігу визначається державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності згідно з законодавством.
         Також, інформацію про дату, час та місце розгляду  справи було розміщено на   офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду  веб-порталу "Судова влада України" у розділі "Повідомлення для учасників судового процесу" розділу "Громадянам".
Окрім того, відповідно до ч. 2     ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень"      усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. 
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1      ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
      Ухвали      суду   апеляційної інстанції  від 04.07.2023 року  та від 20.07.2023 року    у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається розміщена  за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.
       Телефонограмами від 27.07.2023 року повідомлено представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"  - адвоката  Сааді Р.М.  та представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" - адвоката  Євсюкова  Ф.Б.  про дату, час та місце розгляду справи.
       Статтею  12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 
Навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
        Запровадження воєнного стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).
При цьому, від учасників справи  впродовж всього строку розгляду судом апеляційної інстанції   справи не надходило будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитись у призначене судове засідання.
           Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
          Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини          від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000           у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006           у справі "Красношапка проти України").
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
        Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених     ст.           42 ГПК       України та           беручи до уваги відсутність клопотань    від учасників справи    щодо відкладення розгляду апеляційних скарг   у зв`язку з заходами,  встановленими особливим режимом роботи  суду під час дії воєнного стану, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційних скарг в даному судовому засіданні.
          Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення господарським     судом першої інстанції     неоспорених обставин справи,     колегія суддів встановила наступне.
Рішенням господарського суду  Полтавської      області від 04.05.2023 року  у справі № 917/1195/22 позовні вимоги задоволено  частково; стягнуто  з               Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська"   на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"   443 591,49 грн. основного боргу, 130 191.35 грн. пені, 105494,20 грн. річних, 218 331,73 грн. штрафу, 26 851,87 грн. витрат на правову допомогу адвоката, 16 382,81 грн. судового збору; в  іншій частині позову - відмовлено.
07.05.2023 року на адресу господарського суду Полтавської області  від Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"   надійшла заява  (вх. № 5696) про долучення до матеріалів справи документів, що підтверджують понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у справі №917/1195/22  та заявлено клопотання      про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 49 332,61 грн.  витрат на професійну правову допомогу.
При поданні позовної заяви до господарського суду першої інстанції позивачем вказано попередній розрахунок суми судових витрат, та зазначено, що він очікує понести витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 25 000,00 грн., з яких 12 000,00 за стадію підготовки позову та подачу у господарський суд та до 20000,00 грн. - за представництво інтересів у місцевому господарському суді .
В процесі розгляду справи у  господарському суді першої інстанції позивачем подана письмова заява про вирішення питання про розподіл судових витрат після прийняття рішення по суті спору, оскільки станом на 21.12. 2022 року   адвокатом ще не надано позивачу правову допомогу  у повному обсязі та гонорар не отримано, що перешкоджає надати суду докази понесених витрат на правову допомогу.
            31.01.2023 року  позивач звернувся   з клопотанням про стягнення судових витрат з посиланням на укладений між адвокатом Сааді Р.М. (адвокатським бюро) та позивачем договір від 07.09.2022 року  та додаткову угоду №1 від 28.11.2022 року, з наданням доказів оплати позивачем адвокату 27 000,00 грн. витрат на правову допомогу, просив долучити  докази до справи  та розподілити (стягнути) судові витрати з урахуванням поданих позивачем документів, що підтверджують їх розмір.
          Після прийняття господарським судом першої інстанції рішення у   справі позивач звернувся до суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення та стягнення на користь позивача 49 332,61 грн. витрат на професійну правову допомогу, в обґрунтування якого  вказав на те, що за укладеним договором від 07.09.2022 року та додатковою угодою №2 від 01.03.2023 року   встановлено розмір гонорару за договором за представництво інтересів у місцевому господарському суді в період з 29.11.2022 року по дату ухвалення рішення по суті спору - 10 000,00 грн. 
Додатково, за досягнення результату у вигляді задоволення судом позову (повністю чи частково) у справі, клієнт сплачує адвокатському бюро гонорар у розмірі 7% від присудженої до стягнення з відповідача суми (п.3 додаткової угоди).  
У випадку, якщо сума гонорару, визначеному у п.3 додаткової угоди, буде більша за суму гонорару, визначену у п.1 та 2 додаткової угоди, то сума гонорару, визначена у п.3 угоди, зменшується на 50% від суми гонорару, визначеної п.1 цієї додаткової угоди, та на 100% від суми гонорару, визначеної п.2 додаткової угоди.
           10.05.2023 року відповідачем   подано до  господарського суду першої інстанції заяву б/н від 09.05.2023 року  (вх.  № 5850) про долучення до матеріалів справи доказів понесених витрат на правову допомогу - 100 000,00 грн.
У відзиві на позов відповідач вказав, що орієнтована сума судових витрат на правову допомогу в суді першої  інстанції складає 100 000,00 грн. та надав заяву про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог відповідно до ч.1 ст.221 ГПК України.
До відзиву відповідачем було додано ордер на надання правової допомоги від 22.06.2022 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю гр. Євсюкова Ф.Б. від 20.05.2021 року, договір від 24.06.2021 року  №24/06/21 про надання правової допомоги, укладений між адвокатом Євсюковим Ф.Б. та відповідачем.
У запереченнях  на відзив   позивач посилається на те,  що заявлені витрати на правничу допомогу  в сумі  100 000,00 грн за представництво у суді першої  інстанції не кореспондуються з обсягом роботи, яку провів адвокат: жодних контррозрахунків зроблено не було, спроба ввести суд в оману щодо стану розрахунків між сторонами не є правничою допомогою; наповнення відзиву на позов посиланнями на норми права, без спростування предмету та підстав позову, не є ефективною правничою допомогою; з урахуванням клопотання від 17.05.2023 року,  позивач просив суд зменшити витрати на правову допомогу відповідача до  1000,00 грн. 
           25.05.2023 року господарським судом Полтавської області ухвалено додаткове рішення, з підстав викладених вище.
Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість додаткового  рішення     господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної     скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна         скарга не підлягає     до     задоволення з огляду на таке.
Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.
З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
У рішеннях     Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlanav. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі     Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Згідно зі     ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами;    особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Відповідно до ст. 1312 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3     ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);    визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;            розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Відповідно до       ст.123 ГПК України       судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Так, відповідно до      ст. 126 ГПК    України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
 Господарським судом першої інстанції вірно враховано правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду  від 03.10.2019 року  у справі № 922/445/19, де, між іншим, вказано на те, що  за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
  Місцевим господарським судом обгрунтовано враховано правові висновки, викладені у  постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020  року у справі №904/4507/18, де, зокрема, зазначено, що   зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, не є обов`язковими для суду. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. 
          Господарським судом першої інстанції  також обгрунтовано враховано положення ст. ст.124,129 ГПК України, згідно яких разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, що, однак, не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної  суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.  Однак, якщо сума судових витрат , заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену у попередньому розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час попереднього розрахунку.
Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року            у справі № 755/9215/15-ц, де, між іншим, вказано на те, що     при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів          статей 123-130 ГПК України       та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі   статтею 17 Закону України      "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постановах  Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 року у справі №910/906/18, де, зокрема, вказано на те, що   витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Згідно з             практикою Європейського            суду            з прав людини,            заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
Європейський            суд з прав людини неодноразово зазначав, зокрема, у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Також, у    рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
          Так,   позивач при зверненні з позовом надав орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 25 000,00 грн., з яких 12 000,00 грн. за стадію підготовки позову та подачу у господарський суд та до 20 000,00 грн. за    представництво інтересів у місцевому господарському суді у справі, тобто, фактично, заявлено про розмір до 32 000,00 грн. 
При прийняття рішення господарським судом першої інстанції  вирішено питання про відшкодування судових витрат, виходячи з заявленої на той час суми 27000,00 грн.  та розподілено її  пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Позивачем надано  докази того, що за період з 29.11.2022 року  по 04.05.2023 року(період, не охоплений попередньою оплатою) сторонами погоджено, позивачем сплачено, а адвокатом отримано гонорар у сумі 10 000,00 грн. за представництво інтересів у господарському суді першої інстанції.
З  урахуванням зазначених критеріїв,  кількості судових засідань в цей період, їх тривалості, об`єму виконаної адвокатом позивача роботи за цей період, господарським судом першої інстанції обгрунтовано встановлено, що вказана  сума не  є такою, що  істотно перевищує вказану в попередньому розрахунку суму судових витрат   та  підлягає стягненню з відповідача. 
Господарським судом першої інстанції обгрунтовано зазначено щодо  39 332,61 грн. гонорару успіху, що   дана сума не підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, оскільки про неї не вказано ні у орієнтовному розрахунку суми витрат, а її розмір  істотно перевищує вказану в орієнтовному розрахунку суму, ні під час розгляду справи в господарському суді першої інстанції до прийняття рішення по суті; позивачем не доведено причин неможливості передбачити ці витрати під час попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат (ч.6 ст.129 ГПК України).
А отже,    виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності),   критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи,   господарським судом першої інстанції обгрунтовано зазначено, що  співмірні і розумні витрати позивача у суді першої   інстанції    на професійну правничу допомогу,     становлять 9 725,69  грн. 
Аргументи апелянта 1  на те, що згідно ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог, однак  як вбачається із отриманих відповідачем документів та наявних в Електронному суді матеріалів справи така заява позивачем до суду не подавалась, а отже строки подачі доказів, понесених позивачем витрат на правничу допомогу, на думку апелянта сплили, не приймаються.
Так, за матеріалами справи,  31.01.2022 року  позивачем подано  господарському суду першої інстанції докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, надану в період з 07.09.2022 року по 28.11.2022 року, які було стягнуто з відповідача рішенням від 04.05.2023 року; після цього позивачем було надано господарському суду першої інстанції докази витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана в період з 29.11.2022 року  по 04.05.2023 року.
Щодо  витрат відповідача на правову допомогу, господарський суд першої інстанції обгрунтовано  врахував  наявність клопотання позивача про їх неспівмірність та частково погодився   в тому, що заявлена сума в 100 000,00 грн.  не є співмірною зі складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт під час розгляду справи в суді першої інстанції. 
Господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого  висновку про те, що   співмірною у   справі буде сума 50 000,00 грн., яка співвідноситься із сумою адвокатських витрат позивача, виходячи з принципу пропорційності та з урахуванням часткової відмови у задоволенні позовних вимог, відшкодуванню відповідачу  за рахунок позивача підлягає 274,31  грн.
          Згідно ч.11 ст.129 ГПК України, у випадку покладення суми судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Також, як необгрунтовані не приймаються аргументи апелянта 2 на те, що представником відповідача не було надано правничу допомогу у обсягах, які відповідають заявленій відповідачем сумі; не надано  до справи жодних доказів на спростування позову; відбулося просте дублювання матеріалів позовної заяви та наповнення відзиву на позов беззмістовними твердженнями відповідача про відсутність підстав для задоволення позову.
Отже,   висновок місцевого господарського суду     про   часткове задоволення   заяв представників учасників справи про розподіл судових витрат   відповідає  принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1     статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників     та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини     від 18.07.2006 року). 
Зокрема, Європейський суд з прав людини     у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст.     6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.     6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
Апелянту    було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)
Апелянту         була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.
Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).
Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
          Керуючись ст. ст. 269,     270, ч.1 ст. 275, ст. 282     Господарського процесуального кодексу України, суд 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" - адвоката  Євсюкова  Ф.Б. залишити без задоволення. 
Апеляційну  скаргу  представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"- адвоката  Сааді Р.М.  залишити без задоволення.  
Додаткове рішення   господарського суду Полтавської   області від 25.05.2023 року  у справі №917/1195/22    залишити без змін. 
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття   і може бути оскаржена  у касаційному порядку  до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів  з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
           Повний текст постанови складено та підписано 02.08.2023 року.

Головуюча   суддя                                                                    О.І. Терещенко

Суддя                                                                                           П.В. Тихий  

Суддя                                                                                           І.А. Шутенко