Ухвала
 
01 серпня 2023 року
м. Київ
 
справа № 521/6288/19
провадження № 61-7920св23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., 
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міське капітальне будівництво» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку, стягнення грошової компенсації за матеріальну допомогу на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Губської Христини Юріївни на постанову Одеського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив: визнати незаконним та скасувати наказ Комунального підприємства «Міське капітальне будівництво» (далі - КП «Міське капітальне будівництво») від 03 квітня 2019 року № 27 про його звільнення з посади начальника виробничо-технічного відділу з 04 квітня 2019 року; поновити його на посаді головного інженера КП «Міське капітальне будівництво»; стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 квітня 2019 року і по день поновлення його на роботі; стягнути з КП «Міське капітальне будівництво» на свою користь грошову компенсацію за 8 днів невикористаної відпустки за 2017 рік та грошову компенсацію за матеріальну допомогу на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік.
 
Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 02 червня 2020 року в задоволенні позову відмовлено. 
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 22 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 02 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ КП «Міське капітальне будівництво» від 03 квітня 2019 року № 27 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника виробничо-технічного відділу за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 жовтня 2022 року касаційні скарги КП «Міське капітальне будівництво» та представника ОСОБА_1 - адвоката Губського А. В. задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного суду від 22 березня 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до КП «Міське капітальне будівництво» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку, стягнення грошової компенсації за матеріальну допомогу на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В решті постанову Одеського апеляційного суду від 22 березня 2022 року залишено без змін. 
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 02 червня 2020 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Міське капітальне будівництво» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано і ухвалено в цій частині нове судове рішення про задоволення вказаних позовних вимог. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника виробничо-технічного відділу у КП «Міське капітальне будівництво» з 04 квітня 2019 року. Стягнуто з КП «Міське капітальне будівництво» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 830 525,12 грн, з наступним вирахуванням з цієї суми обов`язкових зборів та платежів. Рішення місцевого суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП «Міське капітальне будівництво» про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку, стягнення грошової компенсації за матеріальну допомогу на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань залишено без змін. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника виробничо-технічного відділу у КП «Міське капітальне будівництво» та стягнення середнього заробітку в межах платежів за один місяць. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Губська Х. Ю. просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року в частині стягнення з КП «Міське капітальне будівництво» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 830 525,12 грн і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з КП «Міське капітальне будівництво» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1 172 043,76 грн, з наступним вирахуванням із зазначеної суми обов`язкових зборів та платежів, а в решті оскаржувану постанову - залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 червня 2023 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Малиновського районного суду міста Одеси.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
 
Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міське капітальне будівництво» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку, стягнення грошової компенсації за матеріальну допомогу на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Губської Христини Юріївни на постанову Одеського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року призначити до судового розгляду Верховного Суду ускладі колегії суддівТретьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко