Постанова                                      
Іменем України                                 
 
15 серпня 2023 року
м. Київ
 
справа № 390/1461/20
провадження № 61-3810св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),                 Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Кропивницька районна державна адміністрація Кіровоградської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Великосеверинівська сільська рада Кропивницького району,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2022 року, додаткове рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2022 року у складі судді Бойко І. А. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 15 лютого 2023 року у складі колегії суддів: Мурашка С. І., Дьомич Л. М., Карпенка О. Л.,

 

 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Кропивницької районної державної адміністрації Кіровоградської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Великосеверинівська сільська рада Кропивницького району, про визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації земельних ділянок.
Позовна заява мотивована тим, що на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 17 серпня 2000 року ОСОБА_5 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № НОМЕР_1 площею 6,46 га, що розташована на території Великосеверинівської сільської ради.
Після її смерті вказану земельну ділянку успадкувала ОСОБА_6 , яка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15 листопада 2007 року.
30 березня 2015 року земельну ділянку зареєстровано в Державному земельному кадастрі та присвоєно кадастровий номер 3522581200:02:000:0118.
Після укладення договору міни власником вказаної земельної ділянки стала ОСОБА_1 .
В той же час згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 червня 2002 року ОСОБА_7 та ОСОБА_3 успадкували право на земельну частку (пай) розміром 6,68 умовних кадастрових гектарів.
На підставі розпорядження Кіровоградської РДА № 319-р від 23 червня 2006 року ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , як спадкоємцям та власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї), передано у власність по 1/2 частині земельної ділянки № НОМЕР_1 загальною площею 6,45 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
На підставі зазначеного розпорядження в Держаному земельному кадастрі зареєстровано дві земельні ділянки: площею 4,0922 га з кадастровим номером 3522581200:02:000:3282, та площею 2,3678 га з кадастровим номером 3522581200:02:000:3281, а в Державному реєстрі прав на нерухоме майно зареєстровані права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .
Вказувала, що на публічній кадастровій мапі в межах земельної ділянки 3522581200:02:000:0118 відображаються дві земельні ділянки 3522581200:02:000:3282, 3522581200:02:000:3281.
Вказувала, що Кіровоградська РДА розпорядилась земельною ділянкою №  НОМЕР_1 без рішення власника та здійснила її поділ та передачу іншим особам без відповідних правових підстав, тому розпорядження № 319-р від 23 червня 2006 року прийнято поза межами її повноважень, є незаконним і порушує права позивача.
Враховуючи наведене просила суд: визнати незаконним (недійсним) та скасувати розпорядження голови Кіровоградської РДА № 319-р від 23 червня 2006 року в частині передачі у власність громадянам, спадкоємцям та власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї), земельної ділянки ОСОБА_3 , ОСОБА_7 по 1/2 частині кожному власнику сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН № 402186 земельну ділянку сільськогосподарського призначення № НОМЕР_1 загальною площею 6,46 га та ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з затвердженою у встановленому порядку схемою поділу земель ЗАСТ «Надія» на території Великосеверинської сільської ради Кіровогадського району Кіровоградської області;
визнати недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 25775137, від 02 листопада 2015 року державного реєстратора прав на нерухоме майно, та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 4,0922 з кадастровим номером 3522581200:02:000:3182 відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку КР 024001 від 27 вересня 2006 року;
визнати недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 25822027, від 03 листопада 2015 року державного реєстратора прав на нерухоме майно, та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,3678 з кадастровим номером 3522581200:02:000:3282 відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку КР 024002 від 27 вересня 2006 року.
 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2022 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 15 лютого 2023 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
 
Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовано тим, що 05  квітня 2006 року рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області визнано відумерлою спадщину ОСОБА_5 , вказаним рішенням вирішено питання стосовно спадкового майна ОСОБА_5 , частина якого в подальшому перейшла до інших осіб згідно розпорядження Кіровградськлої РДА № 319-р від 23 червня 2006 року. 
 
Додатковим рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2022 рок заяву про розподіл судових витрат, подану ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 10 000,00 грн як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000,00 грн як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
У березні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 .
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 серпня 2023 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
 
Аргументи учасників справи
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 542/1403/17, провадження № 14-106цс21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга мотивована тим, що Кіровоградська районна державна адміністрація без відповідного рішення власника розпорядилась земельною ділянкою, тобто здійснила її поділ та передала у власність інших осіб, без відповідних на те правових підстав.
Посилаючись, серед іншого, на положення статтею 1277, 1280 ЦК України вказував, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і зберіглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію.
Вважає, що передача відповідачем у власність земельною ділянки, яка вже мала власника, є порушенням прав первинного власника земельної ділянки.
 
Відзиву на касаційну скаргу не подано
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії КР № 203280, виданого 17 серпня 2000 року ОСОБА_5 належала земельна ділянка № НОМЕР_1 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,46 га, в межах згідно з планом, що розташована на території Великосеверинівської сільської ради. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3531.
 
Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2006 року задоволено позов прокурора Кіровоградського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі Великосеверинівської сільської ради. 
Спадщину, зокрема, у виді земельної ділянки, розташованої на території Великосеверинівської сільської ради після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії КР 203280, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3531, визнано відумерлою. 
Згідно рішення станом на 01 січня 2006 року спадщина померлої, зокрема, земельна ділянка, має статус невитребуваної частки (пая), що підтверджується, в тому числі, довідками виконкому Великосеверинівської сільської ради та витягами зі Спадкового реєстру (спадкових прав) від 24 березня 2006 року, наданими Кіровоградською районною нотаріальною конторою.
Рішення суду в частині визнання відумерлої спадщини ОСОБА_5 не скасовано, не змінено та набрало законної сили 16 квітня 2006 року.
 
Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, реєстровий номер 1-559 від 12 червня 2002 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 успадкували право на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності ЗАСТ «Надія» на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, площею 6,68 га в умовних кадастрових гектарах.
 
На підставі свідоцтва, реєстровий номер 1-559 від 12 червня 2002 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 402586.
На запит суду Державним архівом Кіровоградської області надано архівний витяг, з якого вбачається, що 11 квітня 2006 року ОСОБА_7 та ОСОБА_3 звернулись до Великосеверинівської сільської ради з питання виконання рішення суду та надання у власність земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва в розмірі середньої частини паю із земель територіальної громади, до якої вони долучили сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 402586.
 
Згідно рішення Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 23 від 25 травня 2006 року «Про порушення клопотання перед Кіровоградською райдержадміністрацією» відповідно до рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2006 року вирішено порушити перед Кіровоградською районною державною адміністрацією клопотання щодо надання у власність земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель територіальної громади Великосеверинівської сільської ради, згідно схеми-поділу колективної власності громадянам, які мають право на земельну частку (пай), а саме: ОСОБА_7 та ОСОБА_3 по 1/2 земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 6,46 га.
 
Згідно пункту 1 розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації № 319-р від 23 червня 2006 року «Про передачу у власність земельних ділянок та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки» дванадцятьом громадянам, спадкоємцям та власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї) передано у власність земельні ділянки, зокрема, ОСОБА_3 і ОСОБА_7 , по одній другій частині кожній, як власникам сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН № 402186, земельну ділянку сільськогосподарського призначення № НОМЕР_1 загальною площею 6,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
 
Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки власникам земельної частки (паю) громадянам ОСОБА_7 , ОСОБА_3 в зв`язку з розподілом земельної частки паю № 118 на дві частини, їм присвоєні нові кадастрові номера № 657, 658. Згідно актів про передачу та прийом земельних ділянок в натурі внаслідок поділу земельної частки (паю) № НОМЕР_1 площею 6,46 га ОСОБА_7 отримала земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 4,09 га, ОСОБА_3 отримала земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 2,37 га.
 
Складено акт про прийняття власниками межових знаків, начальником відділу земельних ресурсів Кіровоградського району 15 серпня 2006 року надано висновок про відповідність проведених робіт щодо складання держактів на право приватної власності на земельні ділянки.
27 вересня 2006 року ОСОБА_3 видано державний акт про право власності на земельну ділянку серії КР № 024002 на земельну ділянку площею 2,37 га з кадастровим номером 3522581200:02:000:0657, стосовно її земельної ділянки відкрито поземельну книгу, земельну ділянку зареєстровано в Державному земельному кадастрі.
 
27 вересня 2006 року ОСОБА_7 видано державний акт про право власності на земельну ділянку серії КР № 024001 на земельну ділянку площею 4,09 га з кадастровим номером 3522581200:02:000:0658, стосовно її земельної ділянки відкрито поземельну книгу, земельну ділянку зареєстровано в Державному земельному кадастрі.
 
Згідно листа начальника управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі Кіровоградської області № К-325/0-299/6-15 від 30 жовтня 2015 року внесені виправлення в кадастрові номери земельних ділянок, а саме: земельній ділянці ОСОБА_7 присвоєно кадастровий номер 3522581200:02:000:3282, земельній ділянці ОСОБА_3 присвоєно кадастровий номер 3522581200:02:000:3281.
 
Згідно договорів оренди землі від 20 лютого 2008 року, від 11 жовтня 2015  року земельні ділянки, що належать ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на підставі державних актів КР № 024002, КР № 024001, передані в оренду ФОП ОСОБА_8 .
 
Здійснення державної реєстрації прав оренди відображена у відповідних реєстраційних справах, а також у витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
 
Зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С. С. 11 лютого 2021 року, вбачається, що після смерті ОСОБА_7 земельну ділянку з кадастровим номером 3522581200:02:000:3282 успадкувала ОСОБА_2 .
 
Право приватної власності ОСОБА_2 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно витягу № 243987591 від 11 лютого 2021 року.
 
Відповідно до матеріалів спадкової справи № 433/2007 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 справу розпочато 15 листопада 2007 року Кіровоградською районною державною конторою на підставі заяви ОСОБА_9 про прийняття спадщини та видачу свідоцтва.
15 листопада 2007 року державним нотаріусом на ім`я ОСОБА_9 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєстровий номер 2-1040, стосовно спадкового майна - права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,46 га № 118, що розташована на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії КР № 203280, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 3531.
 
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 35765090 від 01 квітня 2015 року право власності ОСОБА_10 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на земельну ділянку з кадастровим номером 3522581200:02:000:0118 зареєстровано 31 березня 2015 року на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину.
 
Відповідно до договору міни від 21 квітня 2015, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Кіровоградської області Коваленко Г. Г., зареєстрованого в реєстрі за № 520, ОСОБА_10 і ОСОБА_1 передали у власність один одному належні їм на праві власності земельні ділянки, що розташовані на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, а саме: ОСОБА_10 земельну ділянку площею 6,4600 га, кадастровий номер 3522581200:02:000:0118, а ОСОБА_1 - земельну ділянку з кадастровим номером 3522581200:02:000:3182, площею 0,0100 га. Право власності на земельну ділянку ОСОБА_10 , що є предметом цього договору, підтверджується дублікатом свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Кіровоградською районною державною нотаріальною конторою 15  листопада 2007 року за реєстровим номером 2-1040, виданого Кіровоградською районною державною нотаріальною конторою 25 березня 2015 року за реєстровим номером 1-87.
 
Державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 3522581200:02:000:0118 здійснено 21 квітня 2015 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 365520745 від 21 квітня 2015 року.
 
Згідно поземельної книги стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 3522581200020000118 книгу відкрито 30 березня 2015 року.
 
В розділі 3 книги зазначено, що власниками вказаної земельної ділянки на підставі державного акта КР 203280, реєстраційний номер 3531 були: ОСОБА_5 , відомості про державну реєстрацію її права власності відсутні, ОСОБА_10 право власності якої зареєстровано 31 березня 2015 року, а також ОСОБА_1 , право власності якої зареєстровано 21 квітня 2015 року.
 
Державна реєстрація вказаної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі 30 березня 2015 року також підтверджується витягом                               № НВ-3511895552020 від 23 жовтня 2020 року, згідно якого технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виготовлено 25 березня 2015 року Кіровоградським регіональним ДП «Центр ДЗК».
 
Відповідно до витягу № НВ-3511895552020 від 23 жовтня 2020 року до Державного земельного кадастру внесені відомості про оренду земельної ділянки 3522581200:02:000:0118 ФГ «Фортуна-2008».
 
З відповіді № 02-4/164 від 23 березня 2021 року директора Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» вбачається, що технічна документація щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3522581200:02:000:0118 у вказаній установі відсутня, рекомендовано звернутись до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградської області.
 
Відповідно до відповіді в. о. начальника відділу у Кропивницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області          № 86/113-21 від 09 березня 2021 року під час проведення інвентаризації архіву, технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_10 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області - не виявлено.
 
Згідно відповіді в. о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 29-11-0.331-2871/2-21 від 23 квітня 2021 року за інформацією № 303/413-21 від 23 квітня 2021 року, наданого відділом у Кропивницькому районі Кіровоградської області 12 липня 2016 року року сталась крадіжка документації із землеустрою з архіву управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі. За фактом крадіжки до ЄРДР внесені відомості за № 1201212000200008670, розпочато досудове розслідування. Під час інвентаризації архіву, технічної документації із землеустрою земельної ділянки з кадастровим номером 3522581200:02:000:0118 не виявлено.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

 
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Статтями 13, 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
 
Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
 
Частиною першою статті 118 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.
 
Коло повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин повноважень щодо розпорядженням землями ділянок державної власності передбачалось статтями 17, 84, 122 ЗК України, де, зокрема, зазначено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб.
 
Положенням статей 13, 15 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» встановлено, що до відання місцевих державних адміністрацій, входить зокрема вирішення питань щодо використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля. В управлінні відповідних місцевих державних адміністрацій перебувають об`єкти державної власності, передані їм в установленому законом порядку.
 
Відповідні повноваження місцевих державних адміністрацій в галузі використання та охорони земель, природних ресурсів і охорони довкілля передбачені статтею 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок.
 
Статтею 126 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчуться державним актом.
 
Судами встановлено, що згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії КР № 203280, виданого 17 серпня 2000 року, ОСОБА_5 належала земельна ділянка № НОМЕР_1 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,46 га, в межах згідно з планом, що розташована на території Великосеверинівської сільської ради. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3531 (т. 1, а. с. 8).
 
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).
 
Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2006 року задоволено позов прокурора Кіровоградського району Кіровоградської області, поданого в інтересах держави в особі Великосеверинівської сільської ради.
Спадщину, у виді земельної ділянки, розташованої на території Великосеверинівської сільської ради, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії КР 203280, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3531 - визнано відумерлою.
Вказаним рішенням суду встановлено, що станом на 01 січня 2006 року спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 , зокрема, на земельну ділянку, має статус невитребуваної частки (пая), що підтверджується наявними у справі державним актом про право приватної власності на землю, довідкою виконкому Великосеверинівської сільської ради та витягом зі Спадкового реєстру (спадкових прав) від 24 березня 2006 року, наданих Кіровоградською районною нотаріальною конторою.
Рішення суду в частині визнання відумерлої спадщини після смерті ОСОБА_5 не скасовано, не змінено та набрало законної сили 16 квітня 2006 року (т. 1, а. с. 130).
 
Враховуючи, що відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 відбулось 20 квітня 2002 року, за відсутності спадкоємців за заповітом і законом станом на 24 березня 2006 року, згідно витягів зі Спадкового реєстру (спадкових прав) Кіровоградської районної нотаріальної контори, держава прийняла спадщину ОСОБА_5 у виді земельної ділянки, що належала останній за державним актом серії КР № 203280.
 
Відповідно до пункту «в» частини п`ятої статті 84 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) держава набуває права власності на землю у разі прийняття спадщини.
 
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що після набрання законної сили 16 квітня 2006 року рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2006 року року земельна ділянка № НОМЕР_1 , щодо якої виник спір, перейшла у власність держави та передана Великосеверинівській сільській раді Кіровоградського району Кіровоградської області. 
 
З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Кіровоградської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 319-р від 23 червня 2006 року ОСОБА_3 і ОСОБА_7 передано з державної у приватну власність земельну ділянку № НОМЕР_1 , яка мала статус не витребуваної частки (паю) та знаходилась на території Великосеверинівської сільської ради, після того як вказані особи звернулись до цієї сільської ради із заявами щодо приватизації землі і зазначене питання позитивно вирішено рішенням сільської ради № 23 від 25 травня 2006 року.
 
Враховуючи наведене та встановлені судами попередніх інстанцій обставини, колегія суддів погоджується із висновками судів про те, що вирішення питання щодо виділення у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_3 і ОСОБА_7 прийнято компетентним органом державної влади у межах своєї компетенції, згідно діючого на той час земельного законодавства, отже відсутні правові підстави вважати недійсним розпорядження Кіровоградської РДА № 319-р від 23 червня 2006 року.
 
Також судами встановлено, що після здійснення землеустрою та поділу земельної ділянки № НОМЕР_1 , переданої у власність ОСОБА_3 і ОСОБА_7 , 27 вересня 2006 року вони отримали державні акти про право власності на земельні ділянки, що утворились в результаті поділу, яким присвоєні нові кадастрові номери.
 
Отже, виділення у приватну власність земельних ділянок з кадастровими номерами 3522581200:02:000:3282, 3522581200:02:000:3281, що знаходяться на території Великосеверинівської сільської ради, за рахунок земельної ділянки № НОМЕР_1 , здійснено з дотриманням вимог цивільного та земельного законодавства, що діяло на той час.
 
Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
 
Доводи касаційної скарги щодо неврахування судами попередніх інстанцій положень статті 1280 ЦК України відхиляються колегією суддів, оскільки позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом, не обґрунтовував предмет позову вказаною нормою матеріального права. 
 
Посилання заявника у касаційній скарзі на неврахування судами попередніх інстанцій висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 542/1403/17, відхиляються колегією суддів, оскільки судові рішення у справі, яка переглядається, не суперечать висновкам, викладеним у вказаній постанові.
 
Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.
 
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4  залишити без задоволення.
 
Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2022 року, додаткове рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2022 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 15 лютого 2023 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                  Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
 
                                                                                                        О. М. Осіян
 
                                                                                                        Н. Ю. Сакара
                                                                                                       
                                                                                                        В. В. Шипович