КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
справа №369/4332/22                                                  Головуючий у І інстанції - Гришко О.М.
апеляційне провадження №33/824/4665/2023            Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
                                                          
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
03 жовтня 2023 року                                                                                                            м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Гуль В.В., розглянувши заявлене особою, притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, ОСОБА_1 , клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарженняпостанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2022 року,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Не погоджуючись з указаною постановою, 21 вересня 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, до якої долучив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2022 року.
В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що жодним чином не був проінформований про розгляд справи, оскільки SMS-повідомлення йому не надходили, поштових листів з повісткою про виклик до суду він не отримував, зазначений у довідці про доставку SMS-повідомлення номер телефону йому не належить.
Зауважує, що вказані обставини свідчать про те, що саме 30 серпня 2023 року йому стало відомо про існування оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим уважає, що з цієї дати слід обчислювати строк на апеляційне оскарження.
Посилається на те, що 08 вересня 2023 року він захворів на гостру респіраторну інфекцію верхніх дихальних шляхів, що унеможливило своєчасне звернення з апеляційною скаргою, на підтвердження чого долучив до клопотання копію медичної довідки від                     20 вересня 2023 року.
Перевіривши доводи  ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, з огляду на наступне.
Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 10 діб з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляла клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Зважаючи на викладене, строк на апеляційне оскарження відраховується з дати винесення постанови та може бути поновлений судом виключно у разі наявності поважних причин пропуску такого строку, обґрунтовано наведених апелянтом.
Враховуючи, що оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята 15 червня 2022 року, останнім днем подання апеляційної скарги було 27 червня 2022 року. Разом з тим, з апеляційною скаргою скаржник звернувся лише 21 вересня 2023 року. 
У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження заявник зазначає, що дізнався про оскаржувану постанову 30 серпня 2023 року, у зв`язку з чим уважає, що строк на апеляційне оскарження закінчився 09 вересня 2023 року.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року «Пономарьов проти України» зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі сплином значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушувати принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності. 
З матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 повідомлявся про призначене судове засідання на поштову адресу та за допомогою SMS-повідомлення на телефонний номер, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, на підтвердження чого у справі міститься судова повістка про виклик до суду та відповідна довідка (а.с. 4, 5).
Разом з тим, у справі відсутні докази отримання судової повістки ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку.
ОСОБА_1 посилається на те, що вказаний у довідці номер телефону йому не належить, проте на підтвердження цього жодних доказів не надає.
Вказані у клопотанні обставини свідчать про те, що ОСОБА_1  30 серпня 2023 року був достеменно відомий зміст оскаржуваної постанови, що необхідно для підготування та подання апеляційної скарги. 
Однак, апеляційна скарга була подана  ОСОБА_1 лише 21 вересня 2023 року, тобто по закінченню встановленого законом строку на апеляційне оскарження, оскільки навіть після того, як ОСОБА_1 дізнався про оскаржувану постанову пройшов 21 день.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження починаючи з 10 вересня 2023 року, ОСОБА_1 вказує, що захворів на гостру респіраторну інфекцію верхніх дихальних шляхів, що унеможливило своєчасне звернення з апеляційною скаргою, на підтвердження чого долучив до клопотання копію медичної довідки від                       20 вересня 2023 року.
З вказаної довідки вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні з 08 вересня 2023 року по 20 вересня 2023 року.
Проте, суд відноситься до вказаних скаржником обставин критично та визнає наведені ним причини пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними з огляду на наступне.
Згідно пояснень ОСОБА_1 , він дізнався про існування постанови суду першої інстанції 30 серпня 2023 року.
Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що 14 вересня 2023 року ОСОБА_1 особисто подав до суду заяву про видачу копії відеоматеріалу, яку отримав згідно розписки 15 вересня 2023 року (а.с. 14).
Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи на амбулаторному лікуванні, що відповідно до його доводів унеможливило вчасне звернення з апеляційною скаргою, 14 вересня 2023 року особисто був присутній в суді, де подав заяву про отримання копії відеоматеріалу та                15 вересня 2023 року особисто її отримав.
Отже,  ОСОБА_1 був обізнаний про зміст оскаржуваної постанови ще 30 серпня 2023 рокута мав достатньо часу для підготовки та звернення з апеляційною скаргою протягом 10 днів з дня ознайомлення зі змістом постанови, тобто до 09 вересня 2023 року включно.
Доводи щодо поважності причин пропуску строку на оскарження після 09 вересня 2023 року є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 у період, зазначений у медичній довідці, та визначений скаржником як період, в який він був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу через стан здоров`я, особисто звертався до суду першої інстанції, де подавав процесуальні документи та отримував відеозапис, а тому суд визнає їх неповажними.
При цьому, постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від  15 червня 2022 року оприлюднена в ЄДРСР 28 червня 2022 року, а отже ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, мав вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження.
Таким чином, за обставин, коли апеляційну скаргу подано поза межами встановленого статтею 294 КУпАП строку та не зазначено жодних поважних причин пропуску такого строку, у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтею 294 КУпАП Київський апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2022 року - відмовити.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2022 року - вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.
 Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                         В.В. Гуль