ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 серпня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/2927/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Юрко І.В., суддів:  Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від          10 квітня 2023 року в адміністративній справі №160/2927/23 (головуючий суддя першої інстанції - Горбалінський В.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІЛОН-ТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач 16.02.2023 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відмову в реєстрації податкової накладної-розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №3233923/34562619 від 12.10.2021 року, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №39 від 01.09.2021 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІЛОН-ТРЕЙД» податкову накладну №39 від 01.09.2021 року датою фактичного її подання.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем подано на реєстрацію до податкового органу податкову накладну №39 від 01.09.2021 року, згідно квитанції про реєстрацію податкову накладну зупинено та запропоновано платнику податків подати додаткові документи та пояснення, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК. На виконання п.п.201.16.2 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України позивачем було направлено документи, запитувані відповідачем. Проте, комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. Вважає таке рішення необгрунтованим та таким, що належить скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відмову в реєстрації податкової накладної-розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №3233923/34562619 від 12.10.2021 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №39 від 01.09.2021 року.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІЛОН-ТРЕЙД» податкову накладну №39 від 01.09.2021 року датою фактичного її подання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державна податкова служба України подала апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним дослідженням доказів, що призвело до порушення норм процесуального права. Скаржник вказує, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної прийнято правомірно та в межах повноважень, оскільки платником податків не підтверджено належними первинними документами реальність здійснення господарської операції. Щодо вимоги зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірну податкову накладну скаржник зазначив, що така вимога є необґрунтованою, оскільки без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов`язання зареєструвати податкову накладну є передчасним, а вимога позивача є похідною від вимог про визнання протиправним та скасування рішення комісії регіонального рівня. Суд першої інстанції, зобов`язавши ДПС України зареєструвати спірну податкову накладну, фактично втрутився в дискреційні повноваження контролюючого органу. Крім того, апелянт зазначає про безпідставність поновлення судом першої інстанції позивачу строку звернення до суду з даним позовом, оскільки позивач такий строк пропустив без поважних причин.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне. 
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АВІЛОН-ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 34562619) є юридичною особою, зареєстровано 18.08.2006, номер запису 12241020000029037, перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Шевченківська ДПІ (Шевченківський р-н м.Дніпро), є платником податку на додану вартість.
Основним видом економічної діяльності ТОВ «АВІЛОН-ТРЕЙД» є: неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90) основний, діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (46.19); надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (68.20); купівля та продаж власного нерухомого майна (68.10); відновлення відсортованих відходів (38.32); виробництво порожнистого скла (23.13) (а.с. 17-18 т.1).
Відповідачі - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, Державна податкова служба України є суб`єктами владних повноважень, які в даних правовідносинах реалізують надані їм Податковим кодексом України повноваження.
Згідно матеріалів справи під час здійснення господарської діяльності ТОВ «АВІЛОН-ТРЕЙД» (позивач) мало взаємовідносини із ТОВ «СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС», зокрема щодо продажу та поставки товару.
Відповідно до приписів п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України ТОВ «АВІЛОН-ТРЕЙД» складено та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №39 від 01.09.2021 року (а.с. 149-150 т.1).
Згідно квитанції від 29.09.2021 року податкову накладну №39 від 01.09.2021 року прийнято, однак реєстрацію зупинено у зв`язку з тим, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково зазначено: показник «D»=7079%,«Р»=0» (а.с. 151 т.1).
На виконання п.201.16, ст.201 ПК України товариством надано повідомлення від 08.10.2021 року №1 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (а.с. 152-250 т.1).
Комісією регіонального рівня ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення від 12.10.2021 року №3233923/34562619 про відмову у реєстрації податкової накладної №39 від 01.09.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з тієї підстави, що платником не надано копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи яких не надано підкреслити); розрахункових документів та/або банківський виписок з особових рахунків. У графі «Додаткова інформація» зазначено: встановлено придбання ТМЦ від ризикового СГ (а.с. 13-14 т.1).
03.06.2022 року позивачем було складено та направлено скаргу на зазначене рішення до контролюючого органу, яка рішенням від 10.06.2022 року залишена без задоволення, а спірне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №39 від 01.09.2021 року залишено без змін (а.с.15 т.1).
Не погодившись з рішеннями про відмову в реєстрації податкової накладної, позивач оскаржив таке рішення до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що рішення контролюючого органу є необґрунтованим, оскільки оскаржуване рішення не містить жодного розшифрування податкової інформації, натомість податковим органом лише продубльовано зміст п.8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, що не дає можливості встановити, яких саме документів недостатньо контролюючому органу для прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості платника податку. Податковий орган як суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навів обґрунтованих мотивів прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Суд першої інстанції зазначив про недотримання контролюючим органом вимог щодо змісту та обґрунтованості квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, що зумовлює неоднозначне трактування позивачем вимоги податкового органу стосовно переліку документів, необхідних для реєстрації податкової накладної, що в свою чергу, призвело до прийняття відповідачем необгрунтованого рішення.
Щодо зобов`язання зареєструвати спірну податкову накладну, суд вказав, що чинним законодавством покладено на Державну податкову службу України обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. «Свобода розсуду» податкового органу у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про так
Згідно вимог частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини 4 статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. 
Таким чином, законодавством регламентовано строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.
Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.
День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.
Оскільки початок строку звернення до суду визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Вказаний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України.
Апеляційний суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

          З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом 16.02.2023 року (згідно штампу реєстрації суду першої інстанції), заявив позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області №3233923/34562619 від 12.10.2021 року, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №39 від 01.09.2021 року; та зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №39 від 01.09.2021 року датою фактичного її подання.
Згідно тексту позову та матеріалів справи 03.06.2022 року позивачем було направлено до ДПС України скаргу на рішення комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області №3233923/34562619 від 12.10.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної. Вказана скарга рішенням ДПС України від 10.06.2022 року залишена без задоволення, а спірне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №39 від 01.09.2021 року залишено без змін (а.с.15 т.1).
Таким чином, апеляційний суд вважає, що саме з дня отримання рішення ДПС України від 10.06.2022 року (в електронному вигляді), позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. 
Відтак, з даним позовом ТОВ «АВІЛОН-ТРЕЙД» повинен був звернутись до суду до 10.09.2022 року.
При цьому, як вже було зазначено вище, позивач звернувся до суду 16.02.2023 року з порушенням тримісячного строку звернення до суду, визначеного частиною 4 статті 122 КАС України.

          В заяві про поновлення строку звернення до суду з даним позовом позивачем зазначено, що процесуальний строк звернення до суду було порушено через введення в Україні воєнного стану, що призвело до порушення звичайного режиму роботи підприємства, виїзд за кордон бухгалтера, та як наслідок неможливості вчасної підготовки документів для звернення до суду.
Апеляційний суд звертає увагу, що згідно тексту заяви про поновлення строку звернення до суду позивач, подаючи скаргу до ДПС України, додавав до скарги повторно документи, що у повній мірі підтверджують реальність господарської операції.
Тобто, на 08.10.2022 року (день подання скарги до ДПС України) позивач мав в наявності всі документи, які у повній мірі підтверджують реальність господарської операції по спірній ПН, та які подані ним повторно до скарги, оскільки вже подавались разом з повідомленням від 08.10.2021 року №1 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (53 документа, а.с.152 т.1)
З наведеного вбачається, що знаходження бухгалтера та/або інших осіб за межами України та наявність до теперішнього часу воєнного стану в Україні, ніяким чином не завадило позивачу звернутись як до ДПС України 08.10.2022 року зі скаргою, так і до суду 16.02.2023 року з даним адміністративним позовом.
Позивачем не зазначено, як вказані обставини могли завадити йому звернутись з даним позовом до 10.09.2022 року. 
Крім того, у відзиві на адміністративний позов контролюючий орган зазначив, що ТОВ «АВІЛОН-ТРЕЙД» протягом 2022 року здійснював господарську діяльність, кожного місяця подавав звітність, в тому числі з ПДВ, здійснював продаж та покупку ТМЦ, вів бухгалтерську, фінансово-господарську документацію, сплачував податки та збори, що свідчить про наявність кваліфікованого спеціаліста з бухгалтерського обліку.
Колегія суддів зазначає, що поновляючи позивачу строк звернення до суду з даним позовом, суд першої інстанції зазначив лише вказані в заяві про поновлення строку посилання позивача без їх аналізу та будь-яких доказів на підтвердження таких посилань та без спростування зазначених вище доводів контролюючого органу.
Скаржником в заяві про поновлення строку звернення до суду не наведено поважних причин пропущення встановленого КАС України строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, та в матеріалах справи такі докази відсутні.
З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності апеляційний суд дійшов висновку про передчасність висновків суду першої інстанції про визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду.
Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно  статтями 238,  240  цього Кодексу.
Згідно пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами  третьою  та  четвертою  статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до частини 4 статті 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Керуючись статтями 123, 238, 243, 248, 311, 319, 321, 323, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
          
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року в адміністративній справі №160/2927/23 задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року в адміністративній справі №160/2927/23 скасувати. 
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІЛОН-ТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.     

Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко