Ухвала
21 серпня 2023 року
м. Київ
справа № 396/1374/19
провадження № 51-1028 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 липня 2022 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року щодо нього, 
встановив:
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 6 червня 2023 року на підставі пункту 1 частини 3 статті 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 на вирок Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 липня 2022 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року щодо ньогоповернута, оскільки в установлений касаційним судом строк засуджений не усунув недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі Верховного Суду від 20 лютого 2023 року. 
18 липня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на рішення суду першої інстанції щодо нього. 
Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху з наданням йому п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання.
На виконання вимог вказаної ухвали Верховного Суду засуджений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу. 
Суд, перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , дійшов висновку про те, що його скаргу слід повернути з таких підстав.
Так, касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2023 року в зв`язку з невідповідністю його скарги вимогам частини 2 статті 427 КПК, якою передбачено, що у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються судові рішення, що оскаржуються та наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Також, в цій ухвалі вказано на те, що з огляду на положення частини 1 статті 424 КПК, предметом перегляду суду касаційної інстанції в цьому випадку може рішення суду першої інстанції та рішення суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_4 , або тільки рішення суду апеляційної інстанції щодо нього, однак, у мотивувальній частині своєї касаційної скарги ОСОБА_4 посилався на рішення Кіровського районного суду, однак не зазначав повну назву суду, який постановив судове рішення та дату постановлення такого судового рішення, при цьому будь-яких вимог щодо ухвали суду апеляційної інстанції засуджений не заявляв, що позбавляло суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 та перевірити вчасність подання скарги відповідно до положень статті 426 КПК.
Залишаючи без руху касаційну скаргу ОСОБА_4 , Суд в ухвалі зазначив про те, всупереч положенням статей 433, 438 КПК, засуджений ОСОБА_4 не вказав у касаційній скарзі на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування або зміни судового рішення (судових рішень), які, на його думку, допущено судом при його (при їх) постановленні, та не зазначив, яким чином вказані порушення перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. 
При цьому, суд касаційної інстанції зазначив, що засуджений у своїй касаційній скарзі посилався на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що не є предметом перевірки в касаційному порядку.
Крім того, в ухвалі також вказано на те, що всупереч положень статті 436 КПК, ОСОБА_4 просив розібратись в його кримінальній справі, повторно допитати свідків, в частині засудження шляхом зміни правової кваліфікації його діяння за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) призначивши покарання за частиною 2 статті 121 КК та застосувавши вимоги статті 71 КК, що не узгоджувалося з вимогами вищезазначеної статті, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Разом з тим, Верховний Суд в ухвалі вказав на те, що всупереч положень частини 5 статті 427 КПК, ОСОБА_4 не долучив до скарги копії (копій) судового рішення (судових рішень), що постановлені в кримінальному провадженні стосовно нього, що позбавляло суд касаційної інстанції можливості перевірити його доводи у скарзі. 
Крім того, колегія суддів також зауважила, що заявляючи до суду касаційної інстанції вимогу про допит свідків, ОСОБА_4 не вказував, яким нормами КПК керувався. 
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 20 липня 2023 року, засуджений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, до якої на усунення недоліків долучив копію вироку Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 липня 2022 року та копію ухвали Кропивницького апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року щодо нього.
Відповідно до вимог частини 2 статті 426 КПК, касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Відповідно до положень частини 1 статті 116 КПК, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені КПК строки, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на поштове відділення. 
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Пунктом 3 частини 3 статті 429 КПК передбачено право на подання разом із скаргою заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням підстав для його поновлення.
Як вбачається із долучених до касаційної скарги на усунення недоліків копій судових рішень, засуджений ОСОБА_4 оскаржує вирок Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 липня 2022 року щодо нього, що був переглянутий в апеляційному порядку та залишений без зміни ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року. 
При цьому, з наявних у Суді матеріалів за скаргою убачається, що з дня постановлення ухвали судом апеляційної інстанції (25 жовтня 2022 року) минув досить тривалий час, при цьому, засудженим вже подавалася касаційна скарга в січні 2023 року, тобто в строк на касаційне оскарження.
Однак, ухвалою Верховного Суду від 6 червня 2023 року вказана касаційна скарга була повернута засудженому ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що засуджений в установлений касаційним судом строк не усунув недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі суду касаційної інстанції від 20 лютого 2023 року. 
Отже, як учасник цього кримінального провадження засуджений ОСОБА_4 , використовуючи своє право на касаційне оскарження судових рішень, первинну касаційну скаргу подав в межах передбаченого законом трьохмісячного строку. 
Водночас касаційну скаргу на вказані судові рішення засуджений ОСОБА_4 повторно подав до Верховного Суду лише 5 липня 2023 року. 
Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги положення частини 2 статті 426, частини 1 статті 116 КПК, на думку Суду, при поданні касаційної скарги від 5 липня 2023 року засудженим ОСОБА_4 пропущено встановлений законом строк на касаційне оскарження, який минув 26 січня 2023 року, і в той же час ним не порушується питання про його поновлення. 
Відповідно до вимог пункту 3 частини 3 статті 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. 
З урахуванням наведеного, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 підлягає поверненню.
Прохання засудженого ОСОБА_4 про розгляд скарги за його участю та участю захисника не може бути вирішене на цьому етапі касаційного провадження, оскільки такі питання вирішуються судом касаційної інстанції лише у разі прийняття рішення про відкриття касаційного провадження за скаргою та під час призначення кримінального провадження до касаційного розгляду. У цьому провадженні Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги з вищезазначених підстав.
Керуючись пунктами 1, 3 частини 3 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 на вирок Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 липня 2022 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року щодо ньогоповернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                              ОСОБА_3