УХВАЛА
16 серпня 2023 року
м. Київ
Справа № 910/2592/19
Провадження № 12-41гс23
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Уркевича В. Ю.,
суддів Власова Ю. Л., Воробйової І. А., Григор`євої І. В., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Катеринчук Л. Й., Кравченка С. І., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Ситнік О. М., Ткача І. В., Ткачука О. С., 
перевірила наявність підстав для розгляду Великою Палатою Верховного Суду
справи № 910/2592/19
за заявою Акціонерного товариства «Асвіо Банк»
до Товарної біржі «Українська міжрегіональна спеціалізована»,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ»,
про визнання недійсним рішення та зобов`язання допустити до участі в аукціоні, визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна частинами,
за заявою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»
до 1) Приватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ»; 2) Арбітражного керуючого Куліченка М. В., 3) Товарної біржі «Українська міжрегіональна спеціалізована», 4) Товариства з обмеженою відповідальністю «Палп Мілл Прінт»
про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута,
за заявою Компанії з обмеженою відповідальністю «ЮПіЕм Сейлз Ої» (UPM Sales Oy, Республіка Фінляндія)
до 1) Товарної біржі «Українська міжрегіональна спеціалізована», 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Палп Мілл Прінт», 3) Приватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ», 4) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мурської Н. В., 5) Арбітражного керуючого Куліченка М. В.,                     6) Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І. А., 7) Державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області Костаревича А. В.
про визнання результатів другого повторного аукціону та договорів купівлі-продажу недійсними, визнання недійсними свідоцтва про право власності, скасування записів про проведення державної реєстрації права власності, застосування наслідків недійсності правочинів, зобов`язання ліквідатора банкрута вжити заходів з відновлення права власності боржника на майно та повернення його до складу ліквідаційної маси у процедурі банкрутства,
у межах справи №910/2592/19
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгрофрут»
до Приватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ»
про банкрутство,
за касаційними скаргами 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Палп Мілл Прінт», 2) Товарної біржі «Українська міжрегіональна спеціалізована», 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Перевага-Фінанс», 4) ліквідатора Приватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ» арбітражного керуючого Куліченка М. В., 5) Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04 квітня 2023 року (головуючий суддя Сотніков С. В., судді Отрюх Б. В., Остапенко О. М.) та
ВСТАНОВИЛА:
1. У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/2592/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ» (далі - ПрАТ «Бліц-Інформ»).
2. У межах справи про банкрутство ПрАТ «Бліц-Інформ» до суду першої інстанції надійшли заяви:
- Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - АТ «Укрексімбанк», скаржник-5) про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута та про визнання недійсними правочинів, вчинених за результатами аукціону з продажу майна банкрута;
- Акціонерного товариства «Асвіо Банк» (далі - АТ «Асвіо Банк») про визнання недійсним рішення та зобов`язання допустити до участі в аукціоні, визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна частинами;
- Компанії з обмеженою відповідальністю «ЮПіЕм Сейлз Ої» (далі - Компанія «ЮПіЕм Сейлз Ої») про визнання результатів другого повторного аукціону та договорів купівлі-продажу недійсними, визнання недійсними свідоцтв про право власності, скасування записів про проведення державної реєстрації права власності, застосування наслідків недійсності правочинів, зобов`язання ліквідатора банкрута вжити заходів з відновлення права власності боржника на майно та повернення його до складу ліквідаційної маси у процедурі банкрутства.
3. Суди розглядали справу неодноразово.
4. За результатом нового розгляду справи Господарський суд міста Києва рішенням від 31 серпня 2022 року (суддя Чеберяк П. П.) відмовив у задоволенні заяви АТ «Укрексімбанк» про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута; відмовив у задоволенні заяви АТ «Асвіо Банк» про визнання недійсним рішення та зобов`язання допустити до участі в аукціоні, визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна частинами; відмовив у задоволенні заяви Компанії «ЮПіЕм Сейлз Ої» про визнання результатів другого повторного аукціону та договорів купівлі-продажу недійсними, визнання недійсними свідоцтв про право власності, скасування записів про проведення державної реєстрації права власності, застосування наслідків недійсності правочинів, зобов`язання ліквідатора банкрута вжити заходів з відновлення права власності боржника на майно та повернення його до складу ліквідаційної маси у процедурі банкрутства.
5. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що обставини справи в своїй сукупності свідчать про те, що у потенційних учасників аукціону було достатньо часу для подання заявок, підтвердження сплати гарантійного внеску, ознайомлення з майном, що виставлялось на аукціон, а також про відсутність реальних намірів АТ «Асвіо Банк» брати участь в другому повторному аукціоні з продажу майна банкрута.
6. Північний апеляційний господарський суд постановою від 04 квітня 2023 року рішення Господарського суду міста Києва від 31 серпня 2022 року скасував у частині позовних вимог АТ «Асвіо-Банк» та в частині позовних вимог АТ «Укрексімбанк». Прийняв в цій частині нове рішення, яким заяву АТ «Асвіо Банк» задовольнив повністю, заяву АТ «Укрексімбанк» задовольнив частково. Визнав недійсним рішення Товарної біржі «Українська міжрегіональна спеціалізована» (далі - ТБ «Українська міжрегіональна спеціалізована», скаржник-2) в частині не допуску АТ «Асвіо-Банк» до другого повторного аукціону з продажу майна ПрАТ «Бліц-Інформ», що призначений на 18 листопада 2019 року, оформлене протоколом від 12 листопада 2019 року про визначення учасників аукціону. Визнав недійсними результати другого повторного аукціону з продажу майна ПрАТ «Бліц-Інформ», що відбувся 18 листопада 2019 року, оформлені протоколом від 18 листопада 2019 року № 1 проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу майна боржника. В іншій частині позовних вимог відмовив.
7. Апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що організатор аукціону, не допустивши АТ «Асвіо Банк» до участі в аукціоні лише з огляду на недоплату гарантійного внеску у розмірі 65 коп. при оплаті суми гарантійного внеску понад 49 млн грн діяв очевидно неправомірно, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання недійсним рішення ТБ «Українська міжрегіональна спеціалізована» в частині не допуску до участі у другому повторному аукціоні, результати якого оформлені протоколом від 12 листопада 2019 року. 
8. Суд апеляційної інстанції також вважав неспроможними та такими, що ґрунтуються лише на припущеннях, висновки господарського суду першої інстанції про те, що факт недоплати гарантійного внеску може свідчити про відсутність реальних намірів АТ «Асвіо Банк» брати участь в аукціоні із придбання непрофільного для банку активу.
9. На переконання суду апеляційної інстанції, не допуск організатором торгів до участі в аукціоні АТ «Асвіо Банк» відбувся із порушенням законодавства, що в подальшому суттєво вплинуло на формування ціни за якою відбувся продаж майна. Так, ціна продажу склала 49 588 637,20 грн, тобто у розмірі меншому ніж 10 % від початкової вартості та фактично дорівнювала сумі гарантійного внеску, що свідчить про штучний характер участі інших учасників в аукціоні та відсутність між ними конкуренції, що виключає формування найвищої ціни продажу як головної мети аукціону.
10. У зв`язку з цим апеляційний господарський суд з посиланням на частину третю статті 55 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство) та частини другої статті 215 Цивільного кодексу України дійшов висновку, що задоволення позовних вимог в частині визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута матиме правовий наслідок відповідно до частини третьої статті 55 Закону про банкрутство у вигляді визнання недійсними, в силу закону, правочинів, укладених за результатами аукціону з продажу майна банкрута, тому позовні вимоги про визнання недійсними правочинів, вчинених за результатами аукціону з продажу майна банкрута належить залишити без задоволення. З тих же мотивів суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання права власності та повернення боржнику майна, що було реалізоване на спірному аукціоні.
11. Товариство з обмеженою відповідальністю «Палп Мілл Прінт» (далі - ТОВ «Палп Мілл Прінт», скаржник-1) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 04 квітня 2023 року в частині: задоволення апеляційних скарг АТ «Асвіо Банк» і АТ «Укрексімбанк», скасування рішення суду першої інстанції, прийняття нового судового рішення про задоволення повністю заяви АТ «Асвіо-Банк» та задоволення частково заяви АТ «Укрексімбанк», визнання недійсним рішення ТБ «Українська міжрегіональна спеціалізована» в частині не допуску АТ «Асвіо Банк» до другого повторного аукціону з продажу майна ПрАТ «Бліц-Інформ», визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна ПрАТ «Бліц-Інформ», що відбувся 18 листопада 2019 року, розподілу судового збору за результатами апеляційного перегляду справи, та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 31 серпня 2022 року повністю.
12. Підставами касаційного оскарження скаржник-1 у касаційній скарзі (з урахуванням доповнень до касаційної скарги) визначив пункти 1, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
13. ТОВ «Палп Мілл Прінт» вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови було неправильно застосовано норми статей 215, 216 Цивільного кодексу України, частини третьої статті 55, статті 58, частини шостої статті 61 Закону про банкрутство, не було застосовано до спірних правовідносин норми статей 15, 16, 387, 388, 1212 Цивільного кодексу України, а також не було враховано висновки Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах. 
14. Скаржник-1 також посилається на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини першої статті 61 Закону про банкрутство стосовно того, чи є непідтвердження на дату складання протоколу про визначення учасників аукціону надходження гарантійного внеску на рахунки, вказані в повідомленні про проведення аукціону, у розмірі 65 коп., підставою для відмови в допуску заявника до участі в аукціоні і чи не буде така відмова надмірним формалізмом.
15. На думку ТОВ «Палп Мілл Прінт», непідтвердження надходження гарантійного внеску на відповідний рахунок, у тому числі через його несплату як повністю так і частково, є окремою та самостійною підставою для прийняття рішення про відмову в допуску заявника до участі в аукціоні.
16. Крім того, скаржник-1 зазначає, що Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 06 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (провадження № 12-25гс21), дійшла висновку про те, що позовні вимоги про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу у спірних правовідносинах, а також усі інші заявлені вимоги не є ефективними способами захисту інтересу та права позивача, тоді як обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.
17. ТБ «Українська міжрегіональна спеціалізована» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 04 квітня 2023 року, а рішення Господарського суду міста Києва від 31 серпня 2022 року - залишити в силі.
18. Скаржник-2 у касаційній скарзі підставою касаційного оскарження зазначає пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
19. ТБ «Українська міжрегіональна спеціалізована» вважає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як єдиного джерела права у вирішенні спорів між суб`єктами господарювання, в тому числі у випадку встановлення в діях учасників господарських правовідносин надмірного формалізму один до одного; щодо порядку дій організатора аукціону, у випадку недоплати заявником гарантійного платежу, розмір якого визначений частиною другою статті 61 Закону про банкрутство, оскільки вказано лише про можливість прийняття рішення про відмову в допуску заявника до участі в аукціоні, якщо на дату складання протоколу про визначення учасників аукціону не підтверджено надходження гарантійного внеску на рахунки, вказані в повідомленні про проведення аукціону.
20. Скаржник-2 також вказує, що задовольняючи апеляційну скаргу AT «Укрексімбанк», суд апеляційної інстанції не навів жодних мотивів щодо прийнятого рішення, що не відповідає вимогам статей 236, 238 Господарського процесуального кодексу України.
21. Товариство з обмеженою відповідальністю «Перевага-Фінанс» (далі - ТОВ «Перевага-Фінанс», скаржник-3) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 04 квітня 2023 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
22. Скаржник-3 у касаційній скарзі наводить підстави касаційного оскарження, які передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
23. Так, ТОВ «Перевага-Фінанс» зазначає, що при винесенні оскаржуваних судових рішень не було враховано висновок Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладений у постановах від 08 травня 2019 року у справі № 22/636, від 22 жовтня 2019 року у справі № 922/4587/13 щодо застосування статті 61 Закону про банкрутство у подібних правовідносинах.
24. Також скаржник-3 вказує, що апеляційний господарський суд на порушення вимог частини п`ятої статті 310 та частини першої статті 316 Господарського процесуального кодексу України не дослідив зібрані у справі докази, зокрема, докази на підтвердження правомірності чи неправомірності встановлення організатором аукціону строку на подання заявок на участь у другому повторному аукціоні з продажу майна банкрута, про що зазначив Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 20 жовтня 2021 року під час попереднього розгляду цієї справи № 910/2592/19.
25. На думку скаржника-3, суд апеляційної інстанції послався виключно на рішення ЄСПЛ у справі «Волчлі проти Франції» та «ТОВ «Фріда» проти України», тоді як правовідносини у цих справах не є подібними зі справою, що переглядається, оскільки обставини, вказані в рішеннях ЄСПЛ, в своїй сукупності дійсно давали беззаперечні підстави допускати наявність надмірного формалізму в діях органів державної влади.
26. Ліквідатор ПрАТ «Бліц-Інформ» арбітражний керуючий Куліченко М. В. (далі - скаржник-4) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 04 квітня 2023 року у частині задоволення апеляційних скарг АТ «Асвіо Банк» і АТ «Укрексімбанк», скасування рішення Господарського суду міста Києва від 31 серпня 2022 року, та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 31 серпня 2022 року у повному обсязі.
27. Підставою касаційного оскарження скаржник-4 у касаційній скарзі визначив пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
28. Так, скаржник-4 вказує, що оскаржувана постанова ухвалена з неправильним застосуванням норм частин шостої, восьмої статті 49, частин третьої, п`ятої статті 51, статті 56, частини третьої статті 60, частин першої - другої, шостої статті 61 Закону про банкрутство та без урахування висновку Верховного Суду, що викладений у постановах від 22 жовтня 2019 року у справі № 922/4587/13, від 02 жовтня 2019 року у справі № 5006/5/39б/2012, від 06 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 щодо застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах.
29. З огляду на вимоги статті 56 Закону про банкрутство, скаржник-4 вважає, що AT «Асвіо Банк» мало право на захист порушеного права шляхом стягнення з організатора аукціону штрафу, визначеного цією статтею, а не шляхом оскарження результатів аукціону.
30. Крім того, скаржник-4 також посилається на правовий висновок, викладений, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (провадження12-25гс21) про те, що позовні вимоги про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу у спірних правовідносинах, а також усі інші заявлені вимоги не є ефективними способами захисту інтересу та права позивача, а ефективною вимогою є вимога про витребування заставного майна на користь боржника.
31. АТ «Укрексімбанк» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 04 квітня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ «Укрексімбанк» щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні), укладених між ПрАТ «Бліц-Інформ» та ТОВ «Палп Мілл Прінт» за результатами проведення 18 листопада 2019 року оспорюваного аукціону, визнання недійсними свідоцтв про придбання нерухомого майна на аукціоні, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятих за результатами проведеного аукціону, визнання за ПрАТ «Бліц-Інформ» права власності на об`єкти нерухомого майна; зобов`язання ТОВ «Палп Мілл Прінт» передати (повернути) ПрАТ «Бліц-Інформ» нерухоме та рухоме майно, що було реалізовано на другому повторному аукціоні з продажу майна ПрАТ «Бліц-Інформ», проведеного 18 листопада 2019 року ТБ «Українська міжрегіональна спеціалізована» за адресою: м. Київ,                     вул. Мурманська, 7, оголошення та/або інформація про який була оприлюднена на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України (публікації №№63576, 64168). Прийняти нове рішення в оскаржуваній частині, яким позовні вимоги АТ «Укрексімбанк» задовольнити в повному обсязі.
32. Скаржник-5 у касаційній скарзі підставою касаційного оскарження зазначає пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
33. Так, АТ «Укрексімбанк» вказує, що оскаржувана постанова ухвалена з неправильним застосуванням норм права, а саме: статей 20, 55, 58 Закону про банкрутство, статей 12, 15, 16, 205, 215, 650, 655 Цивільного кодексу України, статей 26, 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та без врахування висновків Верховного Суду щодо застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах.
34. На думку скаржника-5, під час розгляду справи № 910/2592/19 апеляційним господарським судом не враховано, що відповідно до статті 20 Закону про банкрутство аналогічно до статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства законодавцем було наділено кредиторів у справі про банкрутство повноваженнями на звернення до суду з вимогою про визнання недійсними окремих угод боржника, які були вчинені після відкриття провадження у справі про банкрутство.
35. Крім того, Закон про банкрутство в редакції, чинній на час проведення спірного аукціону, передбачав як спосіб захисту інтересів кредитора його звернення з позовом про визнання недійсним правочину з відчуження майна боржника у межах провадження у справі про банкрутство з подальшим поверненням майна до ліквідаційної маси боржника (частин першої, другої статті 20 цього Закону). Визнання недійсним правочину у цьому випадку за заявою кредитора визначає спеціальні правові наслідки: кредитор за недійсним правочином зобов`язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.
36. Скаржник-5, з посиланням на частину третю статті 55 Закону про банкрутство вважає, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.
37. АТ «Укрексімбанк» також вважає, що запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно саме на підставі рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав. За відсутності такого судового рішення реалізувати рішення суду про визнання правочинів недійсними, тобто відновити порушені права позивача, буде неможливо.
38. Скаржник-5 зазначає, що строк на подання заявок на участь в аукціоні повинен надавати потенційним учасникам достатньо часу для вчинення дій з подачі заявок та сплати гарантійних внесків. Визначення в оголошенні про проведення аукціону строку для вчинення визначених Законом про банкрутство потенційними учасниками (покупцями) дій з подачі заявок на участь в аукціоні забезпечує можливість залучення до участі в аукціоні широкого кола потенційних покупців і як наслідок - гарантування існування реальної конкуренції між учасниками аукціону, яка дозволяє реалізувати майно боржника за максимальною ціною, яку визначає ринок за умови прозорості та вільної конкуренції.
39. Разом з тим, організатором аукціону встановлено короткий проміжок часу на подання заяв на участь в аукціоні протягом 5 робочих днів, ще й з обмеженням часу подачі заявок в будні дні, тобто, для потенційних учасників повторного аукціону було відведено всього 20 годин в робочі дні для подачі заяв, що фактично дорівнює 2,5 робочим дням, що не було враховано судом апеляційної інстанції.
40. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 22 травня 2023 року відкрив касаційне провадження за касаційними скаргами ТОВ «Палп Мілл Прінт», ТБ «Українська міжрегіональна спеціалізована», ТОВ «Перевага-Фінанс», ліквідатора ПрАТ «Бліц-Інформ» арбітражного керуючого Куліченка М. В.,                               АТ «Укрексімбанк» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04 квітня 2023 року, об`єднав їх в одне касаційне провадження та ухвалив здійснити перегляд судових рішень у судовому засіданні, надав учасникам справи строк для подання відзиву на касаційні скарги.
41. Ухвалою від 13 липня 2023 року Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду справу № 910/2592/19 за касаційними скаргами ТОВ «Палп Мілл Прінт», Біржі, ТОВ «Перевага-Фінанс», ліквідатора ПрАТ «Бліц-Інформ» арбітражного керуючого Куліченка М. В., АТ «Укрексімбанк» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04 квітня 2023 року передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини четвертої статті 302 Господарського процесуального кодексу України.
42. Мотивуючи ухвалу, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, що скаржник-1 посилається, крім іншого, на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (провадження № 12-25гс21).
43. У наведеній справі банк (АТ «Укрексімбанк», кредитор, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника), звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням заяв про збільшення й уточнення позовних вимог просив визнати недійсними результати аукціону з продажу майна боржника (заставне майно); визнати недійсним договір купівлі-продажу майна боржника у провадженні у справі про банкрутство; визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні; скасувати запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за переможцем аукціону; зобов`язати переможця аукціону передати (повернути) боржникові майно, реалізоване на аукціоні.
44. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (провадження № 12-25гс21) зазначено, що звертаючись із позовом, банк вважав себе потерпілим від дій боржника, його ліквідатора, набувача заставного майна та біржі. Проте у разі задоволення позову заставне майно має повернутися не до банку, а до боржника.
45. Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що кредитор боржника може мати похідний інтерес у стягненні коштів, іншого майна з третіх осіб на користь боржника, зокрема і у процедурі банкрутства. Інтерес кредитора у поповненні (недопущенні зменшення) ліквідаційної маси боржника є похідним від такого інтересу боржника. Тому позови, спрямовані на поповнення (недопущення зменшення) ліквідаційної маси, є позовами на користь саме боржника, якому належить ліквідаційна маса, а не кредитора (останній має до цієї маси інтерес так званого другого порядку). Отже, позов, який заявив кредитор, є, насправді, позовом боржника, тобто похідним позовом (один із його різновидів передбачений пунктом 12 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України). 
46. У пунктах 35-36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 липня                        2022 року у справі № 914/2618/16 (провадження № 12-25гс21) викладено правовий висновок, що банк, який не був учасником аукціону, вважає, що за його рахунок як іпотекодержателя та заставодержателя переможець аукціону (покупець) набув право власності на заставне майно, яке не міг набути зокрема, тому, що: (а) не є добросовісним набувачем, ураховуючи його пов`язаність із боржником; (б) була зупинена дія ухвали суду першої інстанції від 08 серпня 2019 року, згідно з якою цей суд, зокрема, надав згоду на продаж заставного майна боржника; (в) діяла судова заборона ліквідатору та біржі вчиняти дії у справі № 914/2618/16 з проведення аукціону(ів) з продажу та/або у будь-який спосіб здійснювати заходи з реалізації/відчуження заставного майна боржника, що є предметом забезпечувальних договорів; (г) ліквідатору та біржі було відомо про наявність судової заборони вчиняти дії щодо проведення аукціону з продажу заставного майна; (ґ) ліквідатор діяв недобросовісно, коли визначив для подання заявок особами, які зацікавлені в придбанні майна боржника на аукціоні, нерозумний строк і встановив нерозумну початкову вартість запропонованого до продажу на аукціоні заставного майна за лотом № 1. За таких обставин, враховуючи те, що банк був іпотеко- та заставодержателем і не отримав належного задоволення своїх вимог за забезпечувальними договорами, позивач може обґрунтовувати, що вчинені правочини, зокрема підписаний боржником із переможцем аукціону (покупцем) договір купівлі-продажу, не могли бути достатньою правовою підставою для набуття заставного майна таким переможцем. А тому вправі, враховуючи вимоги частини другої та частини третьої статті 264 Цивільного кодексу України, у цих спірних правовідносинах витребувати в інтересах боржника заставне майно у переможця аукціону на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України (у разі, якщо це майно буде відчужене третій особі, - витребувати його від неї на підставі статей 387, 388 Цивільного кодексу України). Для цього немає потреби окремо оскаржувати результати аукціону та договір купівлі-продажу, яким оформлений продаж заставного майна на аукціоні.
47. У цьому зв`язку Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 липня                   2022 року у справі № 914/2618/16 (провадження № 12-25гс21) виснувала, що позовні вимоги про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу у спірних правовідносинах не є ефективними способами захисту інтересу та права позивача (пункт 39 постанови).
48. Разом з тим, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що Закон про банкрутство передбачав як спосіб захисту інтересів кредитора його звернення з позовом про визнання недійсним правочину з відчуження майна боржника у межах провадження у справі про банкрутство з подальшим поверненням майна в ліквідаційну масу боржника (частини перша, друга статті 20 Закону про банкрутство).
49. Цим Законом також визначався порядок продажу майна боржника у справі про банкрутство з аукціону, а порушення цього порядку мало наслідком право суду визнати недійсним правочин з відчуження майна боржника (Розділ ІV Закону про банкрутство).
50. Зокрема, частиною третьою статті 55 Закону про банкрутство було передбачено, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними; визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу. 
51. Отже, дотримання передбаченої законодавцем процедури при продажу майна боржника має істотне значення для оцінки обставин дійсності укладеного правочину з відчуження майна боржника у справі про банкрутство. Зазначений спосіб захисту є спеціальним для банкрутства.
52. При цьому колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зауважила, що підстави для визнання недійсним аукціону умовно можливо розділити на два види: а) абсолютні, як у справі, у якій було прийнято постанову Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (провадження № 12-25гс21), де відчуження майна банкрута відбулося під час дії судової заборони; б) відносні, які існують у межах конкретного провадження у справі про банкрутство як сукупність процедурних порушень, допущених ліквідатором, організатором аукціону або його учасниками. Цей випадок характеризується індивідуальним набором доказів, які не знаходяться у володінні поточного володільця майна, відчуженого у минулому на спірному аукціоні, і знаходитися за звичайних обставин не можуть. 
53. У постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19 (провадження                   № 12-10гс21), у якій Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про неефективність такого способу захисту як оскарження результатів аукціону щодо продажу майна боржника у процедурі банкрутства, було приділено увагу питанню добросовісності поточного володільця майна як передумови неможливості витребування майна. 
54. Натомість, на думку колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, з`ясування питання добросовісності поточного володільця відчуженого на спірному аукціоні майна не охоплює велику частку внутрішньо-організаційних наслідків, притаманних саме банкрутству, відшкодування шкоди боржникові внаслідок проведення незаконного аукціону при неможливості витребування майна від добросовісного набувача тощо, а викладений Великою Палатою Верховного Суду правовий висновок щодо неефективності такого способу захисту як визнання недійсними результатів аукціону та укладеного за їх наслідками спірного договору, по суті надає додатковий захист набувачу майна, оскільки, з урахуванням статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кредитор має доводити недобросовісність набувача майна за наявності дійсного аукціону та укладеного на його виконання договору, що в свою чергу може призвести також до порушення права кредитора на мирне володіння майном.
55. У свою чергу визнання аукціону з продажу майна банкрута недійсним має на меті захист не лише боржника, а і його кредиторів, які звертаючись із відповідним позовом повинні мати можливість зазначити перелік порушень, які були допущені при проведенні аукціону всіма його учасниками: ліквідатором як замовником, торгівельною організацією, іншими учасниками аукціону.
56. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зауважила, що у цій справі, що розглядається, крім вимог про визнання недійсним аукціону та про визнання недійсними правочинів, вчинених за результатами аукціону з продажу майна банкрута, заявлених кредитором, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, вимоги про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону заявлені також особою, яка не є кредитором боржника, однак вважає, що її право порушено внаслідок безпідставного недопущення її до участі в аукціоні.
57. У даному випадку вказана особа не є кредитором боржника, не є власником майна і ніколи ним не була, у зв`язку з чим виникає питання щодо належного (ефективного) способу захисту прав такої особи з огляду на те, що витребування майна з чужого незаконного володіння на підставі вимог статей 387, 388 Цивільного кодексу України для такої особи є очевидно неефективним способом захисту, а право на подання такого позову може належати лише власнику майна.
58. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду також зазначила, що у постанові від 30 листопада 2021 року у справі № 910/21182/15(910/16832/19) палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду виснувала, що звернення в межах справи про банкрутство з заявою про визнання результатів аукціону недійсними особою, яка не є «зареєстрованим учасником аукціону», і водночас щодо якої організатором торгів не прийнято жодного з рішень, передбачених приписами статті 61 Закону про банкрутство (зокрема, про відмову в допуску заявника до участі в аукціоні) може бути визнано ефективним способом захисту порушеного права такої особи у разі встановлення в судовому порядку обставин здійснення такою особою усіх передбачених Законом про банкрутство дій щодо набуття статусу «зареєстрованого учасника аукціону» та вчинення перешкод з боку організатора аукціону в участі такої особи в аукціоні.
59. Ураховуючи викладене колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/2592/19 дійшла висновку, що наведені висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 914/2618/16 потребують уточнення, зокрема, чи вони мають застосовуватися до всіх без виключення спорів, де предметом оспорення є результати торгів, не зважаючи на те, які обставини існували під час проведення аукціону і не зважаючи на те, хто виступає позивачем у таких спорах - ліквідатор боржника, кредитор, заставний кредитор, інша заінтересована особа або зазначений правовий висновок щодо неналежності способу захисту стосується спірних правовідносин саме тієї справи, що розглядалась Великою Палатою Верховного Суду (№ 914/2618/16).
60. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/2592/19 вказала, що висновок Великої Палати Верховного Суду щодо неефективності такого способу захисту як визнання недійсним аукціону та визнання недійсними правочинів, вчинених за результатами аукціону з продажу майна банкрута не є релевантним законодавчому регулюванню у процедурах банкрутства, оскільки: 1) такий спосіб захисту інтересу кредитора передбачений спеціальним законом, що надає позивачу законні сподівання на захист його інтересу у судовому порядку; 2) суд не може відмовити у задоволенні позову з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту, якщо він передбачений законом або договором, оскільки це не передбачено законодавством України; 3) виникає багато питань щодо вирішення долі коштів, сплачених за майно банкрута, оскільки такий захист порушеного права як витребування майна, проданого на аукціоні, зумовить подання додаткових позовів або боржником, або поточним володільцем майна - в залежності від вирішення спору, що в свою чергу, не сприяє принципу процесуальної економії; 4) з`ясування питання добросовісності поточного володільця відчуженого на спірному аукціоні майна не охоплює велику частку внутрішньо-організаційних наслідків продажу майна на аукціоні з порушеннями, притаманних саме банкрутству, зокрема відшкодування шкоди боржникові внаслідок проведення незаконного аукціону при неможливості витребування майна він добросовісного набувача тощо; 5) не враховує, що визнання аукціону з продажу майна банкрута недійсним має на меті захист не лише боржника, а й його кредиторів, які власним позовом повинні мати можливість донести суду весь перелік порушень, які були допущені при проведенні аукціону всіма його учасниками: ліквідатором як замовником, торгівельною організацією, іншими учасниками аукціону, в тому числі переможцем; 6) залишає невирішеним питання, чи підлягає застосуванню наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від                 06 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (провадження № 12-25гс21) висновок щодо неефективності такого способу захисту як визнання недійсним аукціону та визнання недійсними правочинів, вчинених за результатами аукціону з продажу майна банкрута за позовом особи, яка не є кредитором боржника, однак вважає, що її право порушено внаслідок безпідставного недопущення її до участі в аукціоні.
61. З огляду на викладене колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про передачу справи № 910/2592/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки вважає за необхідне відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (провадження № 12-25гс21) про те, що позовні вимоги про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу у спірних правовідносинах не є ефективними способами захисту інтересу та права позивача, або уточнити вказаний висновок щодо правовідносин у спорі за позовом особи, яка не є кредитором боржника, однак вважає, що її право порушено внаслідок безпідставного недопущення її до участі в аукціоні.
62. Згідно з частиною четвертою статті 302 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати. 
63. Відповідно до частини четвертої статті 303 Господарського процесуального кодексу України про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу.
64. Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у пункті 1 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.
65. Оскільки принцип верховенства права передбачає наявність правової визначеності, зокрема і при вирішенні питання щодо необхідності відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних відносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду, Велика Палата Верховного Суду приймає справу для розгляду.
66. Згідно з частиною першою статті 301 Господарського процесуального кодексу України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження. Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
67. З огляду на викладене справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, явка яких не є обов`язковою згідно з приписами частини другої статті 120 та частини другої статті 121 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 120, 121, 301, частиною четвертою статті 302, статтею 303 Господарського процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
1. Прийняти до розгляду справу № 910/2592/19 за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Палп Мілл Прінт», Товарної біржі «Українська міжрегіональна спеціалізована», Товариства з обмеженою відповідальністю «Перевага-Фінанс», ліквідатора Приватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ» арбітражного керуючого Куліченка М. В., Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04 квітня 2023 року у цій справі.
2. Призначити справу № 910/2592/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 20 вересня 2023 року о 12 годині 00 хвилин у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.
3. Повідомити учасників справи, що їх явка не є обов`язковою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач	 	             	 	В. Ю. Уркевич	
Судді:	 	Ю. Л. Власов	 	С. І. Кравченко	
 	 	І. А. Воробйова	 	Г. Р. Крет	
 	 	І. В. Григор`єва	 	Л. М. Лобойко	
 	 	Д. А. Гудима	 	О. Б. Прокопенко	
 	 	Ж. М. Єленіна	 	О. М. Ситнік	
 	 	І. В. Желєзний	 	І. В. Ткач	
 	 	Л. Й. Катеринчук	 	О. С. Ткачук