ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 липня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/17950/21	
Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,
при секретарі - Вовненко А.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області  про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИЛА:
У вересні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО105075 від 14.07.2021 року, виданої станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.04.2019 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_2 на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО105075 від 14.07.2021 року, виданої станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 по день проведення перерахунку. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку та виплаті пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № ЮО105075 від 14.07.2021 року, наданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки станом на 05.03.2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № ЮО105075 від 14.07.2021 року, наданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки станом на 05.03.2019 року, із врахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок). 
14 березня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, в якій заявник просить замінити стягувача – ОСОБА_2 , у виконавчому провадженні з виконання судового рішення, яке набрало законної сили 25.01.2021 р.  в адміністративній справі № 420/17950/21, його правонаступником – ОСОБА_1 .
Зазначену заяву обґрунтовано тим, що 03.11.2021 року Одеським окружним адміністративним судом було прийнято рішення у справі № 420/17950/21 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, яким позовні вимоги задоволено. Однак ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, актовий запис Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 06.09.2022 №340. ОСОБА_1 є дружино ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_2 . Під час життя ОСОБА_2 . ГУ ПФУ в Одеській області рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 року у справі № 420/17950/21 виконано не було. Невиконання рішення суду також підтверджується листом ГУ ПФУ в Одеській області від 08.02.2023 року, відповідно до якого відповідач зазначив, що заборгованість по виконанню рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/17950/20 становить 172171,12 грн. Даним листом також зазначено, що спадкоємець має право звернутись до суду з заявою про заміну сторони за рішенням суду. При цьому, ОСОБА_1 , як дружина позивача, яка проживала разом із пенсіонером на день його смерті, має право на одержання сум пенсії, не отриманих пенсіонером, незалежно від того, чи забезпечується заявниця пенсією у разі втрати годувальника.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 420/17950/21. 
Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 року та прийняти нову ухвалу, якою заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити. Доводами апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням ст. ст. 52, 379 КАС України та ст. ст. 52, 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і необґрунтовано залишено поза увагою те, що недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулись за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини. Якщо у цей проміжок часу вказані особи за пенсією не звернулись, сума недоотриманих пенсіонером виплат набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці можуть отримати її як спадщину. Таким чином, суми соціальних виплат у даному випадку передаються членам сім`ї спадкодавця. При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку із його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії. Наведене у сукупності, на думку апелянта,  свідчить про те, що заявниця, як член сім`ї (дружина) померлого має право на виплату нарахованої на підставі рішення суду, але не одержаної позивачем пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно, апелянт вважає неправильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для заміни учасника його правонаступником у зв`язку із не виданням у цій справі виконавчого документа та не здійснення виконавчого провадження з його виконання.
Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем до суду не надано.
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 08.02.2023 року № 1500/0505-8/13942, копія якого додана до заяви, вбачається, що на виконання рішення від 03.11.2021 по справі № 420/17950/21, ОСОБА_2 17.01.2022 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019. Сума доплати за період з 01.04.2019 по 31.01.2022 з урахуванням фактично виплачених сум склала 172171,12 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. 
Приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , як дружина ОСОБА_2 , позивача по справі № 420/17950/21, має право звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо отримання нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_2 суми пенсії, нарахованої на виконання рішення суду від   03 листопада 2021 року по справі № 420/17950/21, а у разі відмови – оскаржити її в порядку, визначеному чинним законодавством. Разом з тим, право ОСОБА_1 на отримання нарахованої, але не виплаченої суми пенсії, не дає підстав для здійснення заміни стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року, оскільки вказане рішення містить зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії безпосередньо ОСОБА_2 . Тобто, рішення суду породжує правовідносини, які тривають в часі до того моменту, допоки у позивача залишається право на отримання пенсії на підстав Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При цьому, смерть пенсіонера є тією обставиною, яка припиняє його право на отримання пенсії. 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, четвертої  статті 379 КАС України  у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Згідно  статті 1216 Цивільного кодексу України  (далі -  ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Статтею 1219 ЦК України  передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені  статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до  статті 1227 ЦК України  суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Слід також зазначити, що відповідно до частини першої  статті 91 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»  (далі - Закон №1788-ХІІ) суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
За положеннями  статті 52 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  (далі - Закон №1058-IV) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій  статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Положення частин другої, третьої  статті 52 Закону №1058-IV  теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Отже недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.
Аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що суми соціальних виплат передаються членам сім`ї спадкодавця. Водночас  сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили, і яким його (пенсійний орган) було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії як особі, яка має правовий статус дитини війни, передбаченої  Законом України від 18.11.2004 №2195-IV «Про соціальний захист дітей війни».
Також  колегія суддів зазначає, що відповідно до  статті 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження»  під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим  Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього  Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню.
Згідно із частинами першою та другою  статті 15 Закону №1404-VIII  сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Положення частини п`ятої  статті 15 цього Закону  передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.
У контексті наведених положень  Закону № 1404-VIII  слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених  статтею 39 цього Закону.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.
Закон  не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої  статті 4 Закону №1404-VIII).
Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.12.2018 у справі №2-а-1710/11, від 14.02.2019 у справі №2-а-2727/11/2209 та від 16.03.2020 у справі №673/544/19, від 05 серпня 2020 року у справі №673/393/19.
На виконання вимог ухвал П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2023 року та 21 червня 2023 року про витребування відомостей та документів, до суду представником ОСОБА_1 – адвокатом Дзісь А.Р. були надані: копія довідки приватного нотаріуса О.Г. Березовської від 13.09.2022 р. № 211/02-14 відповідно до якої Березовська О.Г. приватний нотаріус Березівського районного нотаріального округу Одеської області повідомляє, що нею 13 вересня 2022 року заведена спадкова справа за №98/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . ОСОБА_1 – дружина померлого, яка звернулась із заявою про прийняття спадщини, є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 . До складу спадкового майна входить: квартира під АДРЕСА_2 ; копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, відповідно до якої до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: реєстрація спадкової справи, номер у спадковому реєстрі 69674636, спадкодавець – ОСОБА_2 . 
З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, а тому зазначена ухвала суду підлягає скасуванню, а заява підлягає задоволенню.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись  ст. ст. 294, 308, 310, 317, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження – задовольнити.
Замінити сторону виконавчого провадження - стягувача: ОСОБА_2 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 на його правонаступника – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 13.07.2023 року.

Головуюча суддя:                                                                                        О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                           А.В. Бойко

          Суддя:                                                                                                           А.Г. Федусик