Ухвала
 
02 серпня 2023 року
м. Київ
 
справа № 760/22601/18
провадження № 61-8072ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  на постанову Київського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1                            про розірвання договору та стягнення коштів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
26 травня 2023 рокуОСОБА_1  засобами поштового зв`язку звернувся                                             до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року у вищевказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2023 року касаційну скаргу залишено                           без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, а саме для надання: заяви про поновлення строку на касаційне оскарження разом із відповідними доказами та уточнену касаційну скаргу.
У липні 2023 року  ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку на усунення недоліків касаційної скарги подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та уточнену редакцію касаційної скарги. 
Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтоване тим,                       що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року складений 03 жовтня 2022 року та отриманийзаявником 27 квітня 2023 року. Заявник надав копію заяви про видачу йому оскарженої постанови суду апеляційної інстанції, яка на його думку підтверджує зазначені обставини.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга                         на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання)                                          без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється                                           з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку                              на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів                           з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску                           з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті                         394 цього Кодексу. 
Залишаючи без руху касаційну скаргу, Верховний Суд, запропонував скаржнику надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із наведеними причинами пропуску такого строку та доказами на їх підтвердження в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі                                          або направлення копій судових рішень, або навести інші підстави з відповідними доказами.
Заявником не надано достатніх та належних доказів на підтвердження недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень та на підтвердження отримання копії оскаржуваних судових рішеньлише 27 квітня 2023 року.
Оскільки заявником не підтверджено достатніми та належними доказами зазначені обставини, підстави вважати, що строк на касаційне оскарження пропущено                            з поважних причин відсутні.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України                        у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.
У зв`язку з зазначеним вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 16 червня 2023 року про залишення касаційної скарги без руху заявником в повному обсязі не виконано, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції                      про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру,                        а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню                                   зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою                          для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1                                  на постанову Київського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року у справі                                               за позовом  ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення коштів, вважати неподаною і повернути заявнику.
Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                      Є. В. Петров