Ухвала
 
31липня 2023 року
м. Київ
 
справа № 523/19706/19
провадження № 61-12112сво22
 
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Червинської М. Є. (суддя - доповідач), 
суддів: Грушицького А. І., Гулька Б. І., Крата В. І., Луспеника Д. Д.,                    Погрібного С. О., Фаловської І. М.,             
розглянув справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2020 року у складі судді                Кисельова В. К. та постанову Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року у складі колегії суддів: Драгомерецького М. М., Громіка Р. Д., Дришлюка А. І.,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з матір`ю.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 19 жовтня 2018 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 .
На час народження дитини вони проживали у квартирі АДРЕСА_1 , що належить матері відповідача.
18 липня 2019 року ОСОБА_2 протиправно без її на те згоди відлучив від неї півторамісячну дитину, а її саму вигнав із квартири та заборонив наближатися до доньки, яка за своїм віком не здатна протидіяти небезпечним обставинам, у яких опинилася.
Вказувала, що вона зверталася до правоохоронних органів, органів опіки та піклування, служб у справах дітей, Уповноваженого Президента України з прав дитини, а також до громадських організацій, які сприяють захисту прав матері та дітей.
Лише у вересні 2019 року після втручання представників поліції та органу опіки і піклування дозволив спілкування у його присутності у парковій зоні. 
Заради того, щоб бачити та виховувати доньку вона погодилась на пропозицію відповідача знову проживати разом, але згодом останній, вчинивши шахрайські дії з її банківською карткою, забрав дитину  та зник у невідомому напрямку.
У грудні 2019 року її викликав на допит слідчий Шевченківського відділення поліції Приморського відділу поліції в місті Одеса ГУНП в Одеській області, де повідомив про те, що відповідача розшукує поліція з приводу шахрайських дій щодо заволодіння коштами інших осіб. 
На теперішній час їй невідомо, де, з ким, у якому стані та в яких умовах перебуває її малолітня дитина, водночас їй на телефон надходять погрози з приводу її звернень до правоохоронних органів.
Зазначала, що з вересня 2016 року навчається в КЗ «Одеський педагогічний коледж» за спеціальністю «Дошкільна освіта», проживає  разом зі своєю бабусею та матір`ю в квартирі АДРЕСА_2 , має можливість утримувати та виховувати доньку.
Посилаючись на те, що батько негативно впливає на загальний розвиток доньки, просила визначити місце проживання ОСОБА_3 ,                           ІНФОРМАЦІЯ_2 , із матір`ю ОСОБА_1 у квартирі                    АДРЕСА_2 .
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. 
Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Суд першої інстанції виходив із того, що визначення місця проживання дитини разом із матір`ю відповідатиме якнайкращим інтересам дитини. Враховуючи вік дитини та з урахуванням виключно її інтересів, суд вважав, що саме мати в найбільшій мірі може сприяти більш гармонійному розвитку малолітньої доньки.
Постановою Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2020 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції як таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, вважав його законним та обґрунтованим.
05 грудня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року в справі № 140/8301/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також, заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, а саме суд необґрунтовано відхилив клопотання про відкладення розгляду справи (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).
Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні справи.
Матеріали справи не містять доказів того, що за місцем проживання батька створюється загроза життю та здоров`ю дитини або негативно впливатиме на її розвиток.
Мати ОСОБА_1 за час розгляду справи жодного разу не виявила бажання побачитись із дитиною, не цікавилась її життям.
Крім того, суд першої інстанції посилався на висновок органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради  від                  30 листопада 2020 року., в якому зазначено, що орган опіки та піклування не мав достатньо підстав для остаточного висновку щодо визначення місця проживання дитини, оскільки відповідач на засідання ради не з`явився, а встановити його місце знаходження не вдалось. Проте він                               ( ОСОБА_2 ) на засідання ради взагалі не викликався й на цьому факті він наголошував у судовому засіданні та просив викликати представника органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради для надання пояснень з цього приводу, але суд першої інстанції вказані обставини проігнорував.
Визначаючи місце проживання дитини з матір`ю та взявши до уваги вказаний висновок органу опіки та піклування, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що орган опіки та піклування не складав акт обстеження умов проживання батька і не встановлював дійсні обставини проживання малолітньої ОСОБА_3 разом із батьком. Вважає, що суди розглянули справу за відсутності висновку органу опіки та піклування за місцем проживання батька, який мав бути складений задля забезпечення належного розгляду справи, що є порушенням статті 19 СК України.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Черевиченко Н. А. подала відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін, як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2023 року відкрито касаційне провадження у даній справі.
Витребувано з Суворовського районного суду міста Одеси цивільну справу                 № 523/19706/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю.
Ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2023 року зупинено виконання рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 09 грудня                    2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 08 листопада                  2022 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь                          ОСОБА_1 судового збору в розмірі 768,40 грн, а в іншій частині - зупинено дію зазначених судових рішень до закінчення касаційного провадження.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 травня 2023 року справу № 523/19706/19 призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2023 року зазначену справу передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Передаючи справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважала, що є підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від                        14 лютого 2023 року справі  № 208/4682/20 (провадження № 61-11294св22).
Так, у постанові від 14 лютого 2023 року справі № 208/4682/20 (провадження № 61-11294св22) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Безумовно, відповідь служби у справах дітей про те, що надання висновку про визначення способу участі баби та діда у вихованні онука не передбачено статтею 19 СК України, суперечить правовому висновку Верховного Суду, сформульованому у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 635/2771/17 (провадження № 61-40050св18). Проте, потрібно враховувати, що у справі, яка переглядається, відсутність такого висновку не призвела до неправильного вирішення спору по суті». З урахуванням наведеного у зазначеній справі Верховний Суд дійшов висновку: «У справі, що переглядається, неподання органом опіки та піклування висновку про порядок та способи участі баби та діда у вихованні дитини хоча і є порушенням вимог статті 19 СК України, проте не може бути єдиною та достатньою підставою для скасування правильних по суті судових рішень».
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2023 року справі № 208/4682/20 (провадження № 61-11294св22), оскільки вважає, що, з огляду на норми статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Розгляд справи без отримання відповідного висновку органу опіки та піклування у цій категорії справ, який має бути складений задля забезпечення належного розгляду такого спору, є порушенням імперативного правила статті 19 СК України.
Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
З огляду на викладене, касаційна скарга ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від                    09 грудня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від                              08 листопада 2022 року підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
З огляду на вказане справа розглядатиметься Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року.
Призначити справу до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	М. Є. Червинська	
 	 	
Судді:	 	
 	А. І. Грушицький     Б. І. Гулько    	
 	В. І. Крат     Д. Д. Луспеник     С. О. Погрібний    	
 	І. М. Фаловська