ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/3337/22                Головуючий суддя І інстанції Шишкін О. В.
Провадження № 33/818/749/23        Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       13 вересня 2023 року                                                                        м. Харків
Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К. при секретарі Вакула Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Миронової С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 травня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -
в с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, офіційно працевлаштований, мешканець м. Харкова,
- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.
       Постановою встановлено, що 11.06.2022 року о 08:55 год. у м. Харкові по вул. Бакуліна, 21, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, а саме з ознаками: запах з порожнини рота, почервоніння очей. Пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, результат огляду 3,21 проміле. Пояснень не надав. Своїми діями порушив п. 2.9А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
       В своїй апеляційній скарзі захисник Ізотов А.С. просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що в протоколі працівники поліції не вірно зазначили адресу його проживання, а тому, на його думку, протокол є неналежним доказом у цій справі. Вважає, що такий результат огляду не є об`єктивним, оскільки він свідчить про тяжкий ступінь інтоксикації. В такому випадку працівники поліції повинні були викликати йому карету швидкої допомоги, чого зроблено не було. Вважає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Миронову С.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні. 
Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9А.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості, як містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення; направленні водія на огляд на стан сп`яніння; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння; результаті тесту газоаналізатора, а також на відомості відеозапису бодікамери працівників поліції.
       Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Ніссан» в стані алкогольного сп`яніння, а саме з ознаками: запах з ротової порожнини, почервоніння очей. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора Драгер в присутності двох свідків. Результат огляду – 3,21 проміле.
       Аналізуючи зміст цього протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі.
       В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що особисто ставив свої підписи саме в цьому протоколі та отримав його копію. 
       Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва для проведення службової перевірки щодо дій під час складення протоколу, не звертався до суду в порядку КАС України, а також не звертався до правоохоронних органів з відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.
Тобто, ОСОБА_1 та його захисник не скористалися таким правом, як оскарження дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складення стосовно нього адміністративного протоколу, а тому твердження апелянта щодо незаконності дій працівників поліції є необгрунтованими.
       Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 та його захисника щодо дій працівників поліції під час складення ними стосовно ОСОБА_1 протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності.
       Крім того, відповідно до відомостей роздруківки газоаналізатору Драгер, вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі складав 3,21 проміле (арк. 4).
       З відомостей цього тесту також вбачається, що ОСОБА_1 був згоден з таким висновком, про що свідчить його власноручний підпис у цій роздруківці.
       Поряд з цим, з відомостей акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (арк. 6) також вбачається, що ОСОБА_1 був згоден з результатом проведеного огляду, оскільки у цьому акті у графі «..з результатом згоден» ОСОБА_1 поставив свій підпис.        
З відомостей відеозапису вбачається, який міститься в матеріалах справи (арк. 3) вбачається, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 та спілкувались з останнім.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що він керував автомобілем та був зупинений працівниками полції.
Отже поза розумним сумнівом вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП – водієм.
Крім того, під час спілкування з працівниками поліції, останні виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. ОСОБА_1 не заперечував щодо таких висновків працівників поліції. Після цього. Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки або в медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки. Результат огляду виявився позитивним, а саме 3,21 проміле. ОСОБА_1 не заперечував щодо такого результату огляду та без будь0-яких заперечень погоджувався з таким результатом та підписував всі документи. 
Крім цього, в своїх письмових поясненнях, які він зазначив у протоколі, ОСОБА_1 вказав, що з працівниками поліції в конфлікт не вступав, претензій не має, що поза розумним сумнівом свідчить про згоду з результатом висновку огляду на стан алкогльного сп`яніння.
Крім того, в судовому заіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що він дійсно вживав алкогольні напої, однак він не погоджується з результатом огляду, оскільки такий результат свідчить про те, що він перебував у стані отруєння етанолом тяжкого ступеню, що, на його думку, передбачає перебування його у комі.
Однак, враховуючи відсутність будь-яких скарг на дії працівників поліції під час складення протоколу з боку ОСОБА_2 та його захисника, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що такі твердження апелянта є суб`єктивними та розцінюються як обраний спосіб захисту для уникнення відповідальності, а тому суд ставиться до них критично.
       Крім цього, відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
       Працівники поліції провели огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, застосовуючи технічні засоби відеозапису та долучили цей відеозапис до матеріалів справи, що свідчить про дотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, що спростовує такі твердження апелянта.
       Між тим, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. 
Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
       Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9А Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними. 
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 травня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін
             
Суддя                                                 С.К. Шабельніков