УХВАЛА

17 серпня 2023 року 
м. Київ
справа №280/3714/20
адміністративне провадження № К/990/26827/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р. Ф., 
суддів - Бившевої Л. І., Пасічник С.С., 
розглянувши матеріали касаційної скарги  Головного управління ДПС у Запорізькій області 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року 
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2023 року 
у справі №280/3714/20 
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Запорізькій області 
про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

1 серпня 2023 року Верховного Суду вчетверте надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2023 року у справі №280/3714/20, предметом спору у якій є визнання протиправним та скасування: податкове повідомлення-рішення №0006023305 від 6 квітня 2020 року форми «Р», винесене ГУ ДПС у Запорізькій області, яким нараховано податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 444384,29 гривень  тому числі податок 296256,19 гривень штраф 148128,10 гривень;  податкове повідомлення-рішення №0006033305 від 6 квітня 2020 року форми «Р», винесене ГУ ДПС у Запорізькій області яким нараховано податкові зобов`язання з військового збору в сумі 38891,94 гривень в  тому числі податок 25927,96 гривень штраф 12963,98 гривень; податкове повідомлення-рішення №0006043305 від 6 квітня 2020 року форми «Р», винесене ГУ ДПС у Запорізькій області, яким нараховано податкові зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 467983,50 гривень в  тому числі податок 311989,00 гривень штраф 155994,50 гривень; вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-  від 6 квітня 2020 року винесену ГУ ДПС у Запорізькій області, якою ФОП ОСОБА_1 визначено заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені в сумі 226106,78 гривень; рішення №0006063305 від 6 квітня 2020 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нараховано єдиного внеску винесене ГУ ДФС у Запорізькій області, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф в розмірі 36103,07 гривень.

3 серпня 2023 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області, без руху та надав скаржнику строк для усунення недоліків скарги шляхом приведення тексту касаційної скарги у відповідність до норм законодавства із належним обґрунтуванням підстав для касаційного оскарження, надання до суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

11 серпня  2023 року до Верховного Суду надійшло клопотання про усунення недоліків та касаційна скарга.

Перевіряючи касаційну скаргу, Суд дійшов висновку, що скаржник не привів текст касаційної скарги у відповідність до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.

Посилання на рішення Верховного Суду від 11 лютого 2021 року по справі № 820/10136/15 є не прийнятним, оскільки цією постановою : « 1. Касаційну Головного Управління ДПС у Чернівецькій області, як відокремленого підрозділу ДПС України задовольнити частково. 2. Скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 в частині задоволення позову. Справу в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень    №0002192207 від 24.07.2015, №0003392207 від 16.10.2015, №0003422207 від 16.10.2015, №0003412207 від 16.10.2015 направити на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду», тобто остаточне рішення у справі не було прийняте. Відтак правовий висновок у цій справі не був сформований.
У постанові від 11 лютого 2021 року по справі № 820/10136/15 застосування судами норм матеріального права, а саме: підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1,  підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164, пункту 177.2 пункту 177.4 пункту 177.6, пункту 177.11 статті 177 Податкового кодексу України не досліджувалось. Положення пункту 44.6 статі 44 Податкового кодексу України застосовується, як норма прямої дії, без формування правового висновку.
Суд дійшов висновку, що скаржник не привів текст касаційної скарги у відповідність до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, чим не усунув недоліки зазначені в ухвалі суду від 3 серпня 2023 року.

В клопотанні про поновлення строків скаржник посилається на первинне звернення із касаційною скаргою в межах визначеного законом строку, а також усі повторні звернення були в межах розумних строків, посилаючись на практику Верховного Суду. 

Суд звертає увагу податкового органу на те, що відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в касаційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

У клопотанні про поновлення строку не зазначено обставин, що унеможливлювали своєчасно надати до суду касаційну скаргу. Цитування норм Закону без посилання на конкретні обставини, які стали причиною пропуску строку, не можуть бути належними, обґрунтованими та поважними для поновлення пропущеного строку.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, посилання на судову практику Верховного Суду з підстав поновлення строку не може слугувати підставою для поновлення процесуального строку, без належного обґрунтування подібності правовідносин.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, клопотання скаржника про поновлення пропущеного строку на звернення із касаційною скаргою, не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

За таких обставин Головним управлінням ДПС у Запорізькій області не виконано  вимоги ухвали Верховного Суду від 3 серпня  2023 року щодо надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та уточненої касаційної скарги, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області  на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року  та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2023 року  у справі №280/3714/20 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  до Головного управління ДПС у Запорізькій області  про визнання протиправними та скасування рішень.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді	Р.Ф. Ханова Л.І. Бившева  С.С. Пасічник