КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                              
справа №753/7527/22                                               Головуючий у 1 інстанції: Лужецька О.Р.
провадження №22-ц/824/6410/2023                                       Головуючий суддя: Олійник В.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
28 вересня 2023 року                                                                                              м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І., 
суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Юкрейніан сіті сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -
 
в с т а н о в и в :
 
У липні 2022 року позивач ТОВ «Управляюча компанія «Юкрейніан сіті сервіс» звернувся до суду із зазначеним позовом, який обгрунтовував тим, що позивач належним чином виконав перед ОСОБА_1 , яка є власником квартири АДРЕСА_1 , своє зобов`язання щодо надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Вказував, що відповідач, будучи споживачем вказаних послуг за даною адресою, неналежним чином здійснює їх оплату, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги в розмірі 
32 700 грн 91 коп. та судовий збір.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Управляюча компанія «Юкрейніан сіті сервіс» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 32 700 грн 91 коп., та судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 2 481 грн.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким відмовити в задоволенні позову.
Скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам, а саме: копіям платіжних документів на 69 аркушах, які підтверджують сплату відповідачем ОСОБА_1 житлово - комунальних послуг, починаючи від 2014 року до жовтня 2022 включно, які на підставі ст.83 ЦПК України були долучені до матеріалів справи.
Зазначені докази свідчать про те, що починаючи від 2014 року відповідачка ОСОБА_1 регулярно і в повному об`ємі сплачує за послуги, що зазначені у відповідному Переліку, який є додатком до Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 23.01.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Управляюча компанія «Юкрейніан сіті сервіс». Договір та перелік додані до позову і є в матеріалах справи.
Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не дав належної оцінки обставинам справи, на яких наголошував відповідач, про те, що позивач намагається нав`язати відповідачці обов`язок сплачувати за якійсь додаткові послуги, а саме, за обслуговування незаконно встановленого шлагбауму та за обслуговування неіснуючої «паркової зони».
Вказує, що в порушення вимог ч.6 ст.10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» за встановлення шлагбаума не проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі, тому рішення з цього питання не можна вважати прийнятим.
Відсутність в матеріалах справи відповідного рішення зборів співвласників, оформленого протоколом підписаним усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики, свідчить про те, що зазначене вище повідомлення товариства від 16.03.2021 року №58, на яке посилається Дарницька РДА в м. Києві про встановлення шлагбауму нібито за ініціативи співвласників не відповідає дійсності, і свідчить про введення позивачем в оману Дарницької РДА в 
м.Києві, а також про незаконність шлагбауму та встановлення плати за його обслуговування.
Як вбачається з відповіді Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 17.03.2021 року №101-1870/04 на відповідний адвокатський запит: «Управління екології та природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) повідомило про відсутність інформації стосовно рішень Київської міської ради про виділення площі прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 як «паркової зони» із затвердженням її меж:».
Отже, встановлення плати за догляд за неіснуючим об`єктом, який зазначено позивачем як «паркова зона», не відповідає закону.
При цьому, суд першої інстанції не дослідив надані відповідачем документи, що підтверджують незаконність дій позивача в частині нарахування цієї оплати за період від дня цих незаконних нарахувань.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що відповідач від липня 2018 року не виконує належним чином свої зобов`язання зі сплати наданих житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим, згідно з розрахунком наданим позивачем, правильність якого перевірена судом, за нею утворилась заборгованість, яка станом на 13.07.2022 року складає 32 700 грн 91 коп. не відповідає обставинам справи та суперечить загальним засадам цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та свободи договору.
Зі змісту позову вбачається, що починаючи від 2018 року відповідачка нібито перестала сплачувати житлово - комунальні послуги в повному обсязі, і станом на 13.07.2022 року заборгованість відповідачки за спожиті житлово - комунальні послуги складає 32700 грн.
З Акту звірки взаємних розрахунків особовий рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_1 від 14.07.2022 року, доданого позивачем до позовної заяви, вбачається, що заборгованість виникла за період від 31.07.2018 до 13.07.2022 року.
Тому, з наведеного вбачається, що строк позовної давності по вимогам позивача, що виникли у період від 31.07.2018 року до 31.07.2019 року сплив, а тому суд першої інстанції повинен був відмовити у стягненні з відповідача такого боргу у зв`язку зі спливом строку позовної давності для їх пред`явлення.
При цьому, долучені до позову заяви (клопотання) до Голосіївського районного суду м. Києва про видачу судових наказів, в задоволенні яких відмовлено, не переривають строку позовної давності.
Таким чином, не відповідає обставинам справи і висновок суду першої інстанції про те, що позивач звернувся до суду з даним позовом в межах строку позовної давності.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Управляюча компанія «Юкрейніан сіті сервіс» просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Зазначає, що між ТОВ «Управляюча компанія «Юкрейніан сіті сервіс» та відповідачем було укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 23.01.2014 року, а також договір від 23.01.2014 року №1701 про надання додаткових послуг.
Розпорядженням КМДА «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» від 07.06.2018 року №962 були унесені зміни до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Отже, відповідно до розпорядження КМДА з липня 2018 року тариф на утримання будинку та прибудинкової території за адресою АДРЕСА_2 за 1 м2 становить 11,82 гри.
Незважаючи на зміну тарифу відповідач продовжує сплачує послуги по тарифу 6,42 гри., який був розрахований ще в 2012 році та діяв до 07.06.2018 року.
За п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги (у тому числі і послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) належить до повноважень органів місцевого самоврядування. При цьому, розмір таких тарифів встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою будинків, споруд та територій.
Звертає увагу на те, що дане Розпорядження має обов`язковий характер, оскільки згідно з ч.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти виконавчого комітету міської ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Отже, тарифи, встановлені даним Розпорядженням не можуть змінюватися ні Споживачами, ні Виконавцями. Визнаватися незаконними такі акти можуть лише у судовому порядку (ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування»).
Відповідно до викладеного відповідач своїми діями (бездіяльністю) порушуєте умови укладених Договорів та чинне законодавство, а саме: ст.68, 162 Житлового кодексу України, п.10 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст.7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.360, 525, 526 та 530 Цивільного кодексу України, відповідно до яких Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у встановлені відповідними договорами.
Вказує, що квартира АДРЕСА_1 знаходиться у Житлово-офісному та культурно-оздоровчому комплексі з об`єктами інфраструктури (житловий комплекс «RIVERSTONE»).
Інфраструктура - це сукупність споруд, будівель, систем і служб, необхідних для функціонування та забезпечення умов життєдіяльності мешканців ЖК «RIVERSTONE».
Отже, паркова зона, як соціальна інфраструктура, була закладена на початку будівництва житлового комплексу.
Відповідач неодноразово сплачував послуги позивачу, чим здійснив та продемонстрував конклюдентні дії, які надали позивачу правомірні очкування, що відповідач завжди буде добросовісно виконувати свої обов`язки щодо сплати послуг позивача.
Крім того, у пункті 2.1 договору про надання додаткових послуг від 23.01.2014 року 
№1701 передбачено послугу «утримання служби озеленення», але на час укладання договору послугу не надавали у зв`язку з тим, що паркова зона була відкрита лише у 2016 році.
З жовтня 2016 року Управляюча компанія почала нарахування за утримання паркової зони 0, 73 грн. за 1 кв. м. Про зміну розміру вартості послуг Споживач був повідомлений Рахунком на оплату послуг, що передбачено п.3.3.2 Договору про надання послуг.
Розрахунок боргу обґрунтований належним чином та відповідачем не спростовано.
Крім того, до ТОВ «Управляюча компанія «Юкрейніан Сіті Сервіс» звернулась ініціативна група мешканців та повідомили, що вважають необхідним встановлення шлагбауму для проїзду вздовж будинків по АДРЕСА_2 , оскільки вони занепокоєні, що на прибудинковій території паркуються сторонні автомобілі з сусідніх будинків, які не відносяться до комплексу, а також у зв`язку з відкриттям навчального закладу КМДШ, що значно збільшить заїзд та стоянку сторонніх автомобілів.
Згідно з ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку, тому ТОВ «Управляюча компанія «Юкрейніан Сіті Сервіс» повідомило ініціативній групі, що рішення щодо встановлення шлагбауму буде прийняте після обговорення з власниками квартир та нежитлових приміщень.
Приводом для проведення опитування стали чисельні звернення та прохання від мешканців, які надходили протягом 5 років, щодо встановлення шлагбауму з метою виключення довготривалих стоянок сторонніх автомобілів. ТОВ «Управляюча компанія «Юкрейніан Сіті Сервіс» прислухається до побажань власників об`єктів в ЖК «RiverStone», тому було проведено опитування в телефонному та письмовому (у вигляді опитувальників) режимі з метою з`ясування кількості власників, які вважають шлагбаум необхідним та зацікавлені в його встановленні.
Співвласниками на загальних зборах було вирішено, що кожному власнику(ам) житлового/нежитлового приміщення дозволено проїзд безперешкодно, навіть, якщо вони не здавали кошти на закупівлю шлагбауму, що ж стосується проїзду інших автомобілів (родичів, нянь, помічниць по господарству, співробітників, орендарів тощо) таку можливість (внести до 4 номерів в програму), надано співвласникам, які оплатили одноразовий внесок у розмірі 500 грн. на закупівлю шлагбауму. Відповідач, за власним бажання не брав участі в опитуванні та не вносив одноразовий внесок на закупку шлагбауму.
За роботою шлагбауму слідкує охоронець, який на зв`язку, та який безперешкодно пропускає карети швидкої медичної допомоги, автомобілі поліції, аварійно-рятувальних служб, пожежної охорони, тощо. Звертає увагу, що біля шлагбауму встановлено домофон для зручного зв`язку з охороною та з метою дистанційного відкриття шлагбауму для гостей та клієнтів.
Отже, враховуючи вищезазначене, Товариством максимально враховано інтереси та побажання мешканців будинків по АДРЕСА_2 набережна: було встановлено шлагбаум, облаштовано домофоном із цілодобовим зв`язком з охороною, забезпечено систематичне оновлення номерів телефонів в програмі та оперативне передання номерних знаків на пост охорони для комфортного проїзду спеціалізованих автомобілів служб, гостей, клієнтів, автомобілів, які заїжджають з метою завантаження/розвантаження (товарів, матеріалів, обладнання тощо).
Аналізуючи Акт звірки взаємних розрахунків, послугу «Утримання служби охорони» Відповідач оплачує також по недійсному тарифу 2,302 грн. 1 кв.м., який було змінено ще у квітні 2019 року.
Відповідно до п.3.3.2 Договору про надання додаткових послуг від 23.01.2014 року 
№1701 Виконавець послуг має право в односторонньому порядку вносити зміни у цей Договір, що впливають на розмір плати за послуги, у випадках зміни економічних умов, розміру мінімальної заробітної плати та інших чинників, які впливають на собівартість надання послуг. Сторони дійшли згоди, що Виконавець має право в односторонньому порядку змінити вартість послуг. При цьому Споживач бере на себе обов`язок проводити оплату послуг згідно нової вартості. Про зміну розміру вартості послуг Споживач повідомляється Рахунком на оплату послуг.
Так, у 2019 році за ініціативою мешканцями ЖК «RiverStone» було проведено загальні збори, на яких було прийнято рішення та зафіксовано в протоколі від 26.06.2019 року провести тендер на заміну охоронної компанії на більш досвідчену та відповідальну.
Отже, 12.07.2019 року проведений тендер та визначений переможець ТОВ «ДВ-Сек`юріті» (нова назва Охоронна фірма «Безпека та захист»).
Про час, дату та місце проведення загальних зборів всім мешканцям ЖК «RIVERSTONE» (власникам та орендарям) було завчасно повідомлено шляхом розміщення оголошень на вхідних дверях будинків, а також направлено відповідні запрошення на Viber та електронні адреси.
Повідомлення про заміну охоронної служби та нові тарифи відповідачу направлялось 15.08.2019 року на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Охоронну компанію ТОВ «ДВ «Сек`юріті» було погоджено на загальних зборах, на які було запрошено всіх мешканців та зафіксовано рішення протоколом від 12.07.2019 року.
Зазначає, що ТОВ «Управляюча компанія «Юкрейніан Сіті Сервіс» надає послуги «утримання служби охорони» за ціною, встановленою охоронною компанією і розраховує тариф на всіх власників квартир та нежитлових приміщень та не має прибутку від даної послуги. В результаті збільшення об`єктів обслуговування ЖК «RiverStone», тариф на утримання служби охорони від 01.08.2020 року було зменшено і становить 5,41 грн. за 1 кв.м.
Щодо застосування позовної даності за період від 31.07.2018 року до 31.07.2019 року, то вважає за наобхідне зазначити наступне.
Відповідно до п.1 ст.264 ЦК Україн, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Отже, відповідач сплачував щомісяця за надані житлово-комунальні послуги 821 грн 45 коп., однак 02.06.2019 року сплачено 826 грн 45 коп. та 16.06.2019 року сплачено 826 грн 45 коп., що підтверджує визнання боргу відповідачем.
Звертає увагу на те, що відповідач користується всіма наданими послугами, але сплачує ці послуги по вже недіючим тарифам.
Згідно з вимогами ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Згідно з  ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України  суд апеляційної  інстанції переглядає  справу за  наявними в ній і  додатково поданими  доказами та  перевіряє законність  і обґрунтованість  рішення суду  першої інстанції  в межах доводів та  вимог апеляційної  скарги.  Суд апеляційної  інстанції досліджує  докази,  що стосуються  фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
За ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій  публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). 
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву. 
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач від липня 2018 року не виконує належним чином свої зобов`язання зі сплати наданих житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим, згідно з розрахунком, наданим позивачем, правильність якого перевірена судом, за нею утворилась заборгованість яка, станом на 13.07.2022 року складає 32 700 грн 91 коп.
Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири 
АДРЕСА_1 .
Встановлено, що 23.01.2014 року між ТОВ «Управляюча компанія «Юкрейніан сіті сервіс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Предметом цього договору є забезпечення ТОВ «Управляюча компанія «Юкрейніан сіті сервіс» надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , споживачем ОСОБА_1 - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, що передбачені цим договором.
З п.1.2. даного договору вбачається, що ОСОБА_1 є власником житлового приміщення №1701, поверх 17, загальною площею 85,80 кв.м. в будинку АДРЕСА_2 .
Відповідно до п.1.4. даного договору розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладання цього договору становить 6,38 грн. за 1 кв.м., в тому числі ПДВ  -1,06 грн.
Також встановлено, що 23.01.2014 року між ТОВ «Управляюча компанія «Юкрейніан сіті сервіс» та ОСОБА_1 укладено договір №1701 про надання додаткових послуг. Відповідно до умов даного договору ТОВ «Управляюча компанія «Юкрейніан сіті сервіс» зобов`язалось своєчасно надавати споживачеві визначені п.2.1 цього договору послуги у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а споживач ОСОБА_1 зобов`язана своєчасно сплачувати вказані послуги на умовах, передбачених цим договором.
За п.2.1. Договору позивач зобов`язався своєчасно надавати споживачеві такі додаткові послуги: мийка фасадів, утримання служби озеленення, послуги відео нагляду та обслуговування системи електронного доступу в житловий будинок, утримання служби охорони, обслуговування автоматичного пропускного пристрою в`їзду до житлового будинку (шлагбауму).
Розпорядженням КМДА від 07 червня 2018 року №962 «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» були внесені зміни до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до вказаного розпорядження від липня 2018 року тариф на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: будинок АДРЕСА_2 складає за 1 кв.м., - 11,82 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є споживачем вищевказаних житлово-комунальних послуг, які надаються позивачем за даною адресою.
Згідно з ч.1 ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 10 ЖК України встановлено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію, а ст.66 ЖК України передбачено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири.
Відповідно до ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
За приписом статті 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Статтею 67 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а статтею 68 ЖК України на власників квартир покладається обов`язок своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Згідно зі статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV (чинного на момент виникнення спірних відносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV (чинного на момент виникнення спірних відносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).
Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
За п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» №2189-VIII споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
За ч. 1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» №2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать:
1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:
забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;
купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;
поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;
інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;
2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно з ч.2 ст.12 до ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.
Також, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг.
Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів.
За п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків»,  затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року №572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до матеріалів справи відповідач від липня 2018 року не виконує належним чином свої зобов`язання зі сплати наданих житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим, згідно з розрахунком, наданим позивачем, правильність якого перевірена судом, за нею утворилась заборгованість яка, станом на 13.07.2022 року складає 32 700 грн 91 коп.
Вбачається, що відповідачка наполягала на застосуванні строку позовної.
За статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.
Отже, обмежене строком давності право на позов у матеріальному розумінні означає  право позивача на судовий захист протягом певного часу, поза межами якого цей захист, за загальним правилом, є неможливим.
Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідачка щомісячно по червень 2022 року частково сплачувала за надані позивачем житлово-комунальні послуги, що свідчить про визнання відповідачем свого обов`язку по сплаті коштів за вказані послуги та наявності відповідної заборгованості, у зв`язку з чим перебіг позовної давності переривався.
Частиною 3 ст. 264 ЦК України визначено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново.
Зважаючи на вищенаведене, суд першої інстанції дійшо вірного висновку, що строк позовної давності не пропущений, а позивач звернувся до суду з даним позовом в межах строку позовної давності.
За ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно з ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом вірно не прийнято до уваги твердження та посилання сторони відповідача, оскільки обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень щодо позовних вимог, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи та спростовуються матеріалами справи.
Разом з тим, відповідачем всупереч положенню ч.1 ст.81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг.                
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується і апеляційний суд, що встановленим є факт порушення прав позивача, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 32 700 грн 91 коп. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.  
Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.
Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в  рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.  
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. 
 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -
  п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:                         

Судді: