ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 р. 	Справа № 480/4391/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Калиновського В.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2023, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 28.04.23  по справі № 480/4391/22 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області 
про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області, в якому просив суд: 
- визнати протиправними та скасувати постанови Головного управління Держпродспоживслужби у Чернігівській області від 29.12.2021 про накладення на ОСОБА_1 штрафів від 29.12.2023: УЗС № 015/21  у розмірі 68000 грн.; УЗС № 016/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 017/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 018/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 019/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 020/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 021/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 022/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 023/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 024/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 025/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 026/21 у розмірі 34000 грн.
В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідачем у період з 22.06.2021 до 13.09.2021 проведено планову виїзну перевірку характеристик продукції. У ході перевірки здійснено відбір продукції та випробування. Встановлено порушення вимог Технічного регламенту: не нанесено позначення типу, номеру партії, серійного номера чи моделі, знак відповідності, відсутня технічна документація, супроводжувальна інформація про товар, інструкція та інформація щодо безпечності. Не зазначено найменування, контакту поштову адресу виробника, найменування, зареєстровану торговельну марку та контактну поштову адресу імпортера.
          За наслідками перевірки відповідачем винесені рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних ) заходів. Зобов`язано привести продукцію у відповідність до встановлених вимог, усунути формальні невідповідності, тимчасово заборонено надання продукції на ринку. Строк виконання 15.11.2021. 
          За результатами перевірки виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів відповідачем 15.12.2021 складено протокол та 29.12.2021 винесені 12 постанов про накладення на позивача штрафів. Вважає постанови протиправними.
У ході перевірки на вимогу відповідача надав усі наявні документи для ідентифікації товарів. Рішеннями про застосування обмежувальних (корегувальних) заходів його зобов`язано вжити заходи для приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами, усунення формальної невідповідності продукції шляхом ефективної взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання. З метою виконання рішень неодноразово звертався до постачальника продукції ФОП ОСОБА_2 , але відповіді не отримав. За відомостями з ЄДР дізнався, що ця особа припинила підприємницьку діяльність з 19.01.2021. Чинним законодавством не врегульовано порядку повернення нехарчової продукції у разі вибуття постачальника у ланцюгу постачання. Також не надано розповсюджувачу будь-яких повноважень для впливу на постачальника. Як розповсюджувач продукції не мав інформації про виробника та імпортера, необхідної інформації про продукцію. У зв`язку з цим самостійно виконати вимоги рішень про застосування обмежувальних (корегувальних) заходів не мав можливості. Листом від 10.11.2021, який відповідачем отриманий 12.11.2021,  повідомив про вжиті для виконання рішень заходи та причини неможливості виконання. У зв`язку з цим просив винести рішення про заборону надання продукції або підтвердити можливість утилізувати залишки продукції.
Не отримавши від відповідача заперечень проти утилізації та не маючи змоги виконати рішення про у інший спосіб самостійно вилучив продукцію з обігу. Утилізація проведена спеціалізованим підприємством ТОВ “ДЛС-2010”, складено акт знищення від 22.11.2021. Позивач вважає, що таким чином було досягнуто мету діяльності відповідача, а саме забезпечення безпеки товарів на ринку. Обраний ним спосіб виконання рішень відповідача не суперечить чинному законодавству. Виключає подальше використання продукції, яка не відповідає технічним регламентам. Діюче законодавство не обмежує розповсюджувача у праві вилучення товарів з обігу. Вважає, що виконав усі можливі зі свого боку дії для виконання рішень відповідача про застосування обмежувальних (корегувальних) заходів.
           23.11.2021 отримав вимогу про надання до 9 год. 30 хв. 26.11.2021 документи та матеріали про стан виконання рішень, також у листі містилось запрошення узяти участь у позаплановій перевірці виконання вимог рішень про застосування обмежувальних заходів. 25.11.2021 направив засобами поштового зв`язку та на офіційну електронну адресу відповідача повторні пояснення, повідомив про вжиті для виконання рішень заходи, повторно повідомив причини неможливості їх виконання, надав документи, які підтверджують утилізацію продукції. Також повідомив, що 28.08.2021 припинив підприємницьку діяльність.
          Відповідачем проведено позапланову перевірку виконання рішень підставою для проведення якої є повторне неповідомлення про їх виконання. За результатами перевірки відповідачем складено протокол про, а 29.12.2021 винесено постанови УЗС 015/21- УЗС 026/21 про накладення штрафів за п. 2 п. 3 ч. 4 ст. 44 закону України  “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”. 
          Штрафи, передбачені цією нормою закону є адміністративно—господарськими санкціями. Відповідно до вимог Господарського кодексу України підставою для їх застосування є правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, якщо не доведе , що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення. Такий правовий висновок сформований Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 за результатами розгляду справи № 806/1368/17. Вважає, що вчинив усі можливі дії для виконання рішень відповідача.
          Крім того у розумінні наведеної ст. 44 закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” санкції застосовуються до суб`єктів господарювання. Підприємницька діяльність позивачем припинена 28.08.2021. Ця обставина відповідачу була відома, що підтверджується матеріалами перевірки. Як фізична особа без статусу підприємця не міг бути зобов`язаним сплачувати адміністративно-господарські санкції, а тому оскаржувані постанови є протиправними. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування постанов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано постанови Головного управління Держпродспоживслужби у Чернігівській області від 29.12.2021 про накладення на ОСОБА_1 штрафів від 29.12.2023: УЗС № 015/21  у розмірі 68000 грн.; УЗС № 016/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 017/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 018/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 019/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 020/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 021/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 022/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 023/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 024/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 025/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 026/21 у розмірі 34000 грн.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби у Чернігівській області судові витрати у розмірі 6120 грн.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що під час проведення планової перевірки характеристик продукції, реалізація якої здійснювалась позивачем, прийнято рішення про відбір зразків продукції та проведення їх випробувань. За результатами випробувань встановлено невідповідність зразків іграшок вимогам ДСТУ. Також встановлено невідповідність вимогам Технічного регламенту безпечності іграшок: не нанесено позначення типу, номера партії, серійного номера чи моделі або іншого елемента, що дає змогу її ідентифікувати; не нанесено знак відповідності технічним регламентам; не зазначено найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку, та контакту поштову адресу виробника та імпортера; не нанесено попередження згідно з вимогами закону про порядок застосування мов; іграшки не супроводжувалися інструкціями та інформацією щодо безпечності. З метою запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам, у відповідності до ч. 15 ст. 33 закону України “2735-VI прийняті рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, позивача зобов`язано до 15.11.2021 привести продукцію у відповідність до встановлених вимог, усунути формальні невідповідності. У зв`язку з невиконання  цих рішень на позивача було накладено штраф постановами від 29.12.2021. 
Представник відповідача наголошує, що твердження позивача про те, що у рішеннях про застосування обмежувальних (корегувальних) заходів не було зазначено конкретних дій, які мають бути виконані не відповідає дійсності. Обмежувальні (корегувальні) дії були зазначені у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 22 закону № 2735-VI. Закон не передбачає зазначення конкретних дій, що мають вчинятися особою до якої такі обмежувальні дії застосовано. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 30 Закону  № 2735-VI приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за місцем проживання  (місцезнаходженням) споживачів (користувачів) або  розповсюджувачів, виробників (імпортерів) чи підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт продукції, а також у інших місцях, у яких можливо здійснити таке приведення. Суб`єкти господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції зобов`язані співпрацювати з метою приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. Закон надає суб`єкту господарювання можливість вибору дій для виконання рішення.
          Застосовані обмежувальні заходи можуть бути скасовані або змінені за результатами аналізу повідомлень про їх виконання та/або за результатами перевірок. У зв`язку з цим проведена перевірка стану виконання позивачем рішень про застосування обмежувальних заходів. Встановлено, що вони позивачем не виконані. У зв`язку з цим та у відповідності до вимог ч. 8 ст. 34 закону 2735-VI рішенням № 512 до рішень про застосування обмежувальних (корегувальних) заходів внесені зміни, заборонено надавати продукцію на ринку. 
          Відповідно до вимог закону вилучення продукції з обігу передбачає її повернення виробнику. Вилучення здійснюється за ініціативою виробника або на виконання відповідного рішення органу ринкового нагляду. У разі вилучення з обігу чи відкликання продукції за рішенням органу ринкового нагляду, такий орган пропонує виробнику привести продукцію у відповідність з встановленими вимогами або до стану, за якого вона не становитиме ризику, з наступним поверненням її власнику, або здійснюється знищення чи приведення до стану, що виключає використання такої продукції. Виходячи з вимог закону, вилучення продукції з обігу або відкликання для подальшого знищення  можливе за ініціативою виробника або за рішенням органу ринкового нагляду. Знищення продукції за рішенням розповсюджувача законом № 2735-VI не передбачено. Позивачу такого права не надано, а тому його рішення про знищення продукції є помилковим.
          У відповідності до вимог ст. 44 ч. 4 закону № 2735-VI невиконання або не повне виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів є підставою для накладення на суб`єкта господарювання санкцій у вигляді штрафу. 
На переконання представника відповідача, постанови про застосування штрафу до позивача винесені правомірно. Припинення ним підприємницької діяльності не звільняє його від відповідальності, оскільки не припиняються набуті зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 1 закону України “Про технічні регламенти та оцінку відповідності” суб`єктом господарювання може бути і фізична особа, яка не має статусу підприємця. 
Позивач скористався своїм правом та надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до направлення на проведення перевірки №1391-п/642 від 15.06.2021 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернігівській області було проведено планову виїзну перевірку характеристик продукції (дитячі іграшки, електричне та електронне обладнання, у тому числі низьковольтне радіообладнання), що розповсюджувалося у магазині за адресою: АДРЕСА_1 , магазин ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Перевірка здійснювалася у період з 22.06.2021 до 13.09.2021 та зупинялася до одержання результатів експертизи (випробувань) відібраних зразків продукції. В ході заходу складено наступні документи, зокрема:
1. Рішення про відбір зразків продукції РН № 004-зр від 24.06.2021, згідно якого була відібрана продукція на дослідження, а саме: Іграшка Трансформер «SUPER TRANSFORM»"apт. 2030-20А; Іграшка Ролер для тіста TM «FATIN» Rolling Ping Art Nr 5074; Іграшка «Насос водяний» штр./к 6903124158012; Набір дитячий ТМ «CAN (CHUANG)HONG» Меблі для ляльки MY Dreamy&Castle, ITEM NO: 8015; Іграшковий набір «Косметика» Junqle Party Animal Pallette, 70634D; Іграшка «Ящирица» MADE IN CHINA., штр./к 2001220054123; Блендер TM «DOMOTEC» HAND BLENDER MS-5104, ART: 3641, 220-240V, 50Hz, 400W; Блендер ручний 3 в 1 TM «DOMOTEC» HAND BLENDER, MS- 5103,ART: 4877,220-240v, 50Hz, 500W.
2. Рішення про призначення експертизи (випробування) від 25.06.2021.
3. Акт відбору зразків продукції № РН 004/21 від 24.06.2021.
Після завершення випробувань та одержання їх протоколів перевірка була відновлена. За, результатами випробувань (експертизи) був складений акт перевірки характеристик продукції №г 023/21 від 13.09.2021 (далі - Акт № 023/21), в якому вказано, що при розповсюджуванні іграшок встановлено порушення п.9, п.10, п.11, п.17, п.19, п.20, п.27, п.37, п.44, п.45, п.48, п.49 Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого Постановою КМУ №151 від 28.02.2018 р., (далі - Техрегламент №151), тобто не нанесено позначення типу, номера партії, серійного номера чи моделі, що дає змогу її ідентифікувати, не нанесено знак відповідності технічним регламентам відсутня документація, супроводжувальна інформація про товар, інструкція та інформація щодо безпечності згідно з вимогами закону про порядок застосування мов.
При розповсюджуванні мною електроприладів перевіркою встановлено порушення п. 12, п. 13, п.18, п.20, п.21, п. 28 «Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання», затвердженого постановою КМУ № 1067 від 16.12.2015 (далі - Техрегламент № 1067) та п. 17, п. 18, п. 23, п.25, п. 26, п. 32 «Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання» затвердженого постановою КМУ № 1077 від 16.12.2015 (далі - «Техрегламент № 1077») тобто, в супровідній документації та пакуванні не зазначено найменування, контактну поштову адресу виробника; не зазначено найменування, зареєстроване торгівельну марку та контакту поштову адресу імпортера; продукція не супроводжується інструкціями та інформацією про безпечність, складеними згідно з вимогами закону щодо порядку застосування мов.
На підставі Акту № 023/21 від 13.09.2021 відповідачем прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №386 - №403 від 15.09.2021 (далі - Рішення №386 - №403). Термін їх виконання - 15.11.2021. Вказаними Рішеннями вжито обмежувальні корегувальні заходи - обмеження надання продукції на ринку: приведення продукції у відповідність до встановлених вимог; усунення формальної невідповідності; тимчасова заборона надання продукції на ринку.
За результатами перевірки стану виконання зазначених Рішень відповідачем складено Акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 053/21 від 01.12.2021 (далі - Акт № 053/21 від 01.12.2021). Згодом, на підставі цього акту відповідач оформив протокол № 07 від 15.12.2021 про виявлене (і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» (далі - Протокол №07) та виніс оскаржувані постанови про накладення штрафів УЗС № 015/21 - УЗС №026/21 від 29.12.2021 (далі - Постанови УЗС № 015/21 - УЗС №026/21):
29.12.2021 відповідачем винесено постанови про накладення на позивача штрафу за порушення вимог пунктів 2 та 3 ч. 4 ст. 44 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”  УЗС № 015/21  у розмірі 68000 грн.; УЗС № 016/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 017/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 018/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 019/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 020/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 021/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 022/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 023/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 024/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 025/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 026/21 у розмірі 34000 грн. (а.с. 216-239).
          З пояснень позивача та відповідача вбачається, що сторонами не оспорюється факт виявлення під час перевірки іграшок, які не відповідають вимогам ДСТУ та Технічного регламенту: мають кінці та крайки, що становлять ризик ушкодження, не мають маркування із зазначенням найменування, торговельної марки, контактної поштової адреси виробника та імпортера, не мають нанесених попереджень у відповідності до вимог закону про порядок застосування мов, іграшки не супроводжуються інструкціями та інформацією щодо безпечності, не мають нанесеного знаку відповідності. Позивач вважає протиправним застосування до нього штрафів за невиконання рішень відповідача, якими застосовано обмежувальні (корегувальні) заходи.  
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що здійснивши утилізацією продукції відповідач повністю унеможливив подальше розповсюдження продукції,  яка за висновком відповідача не відповідає Технічним регламентам, а також може становити небезпеку при її використанні. Тим самим було досягнуто основної мети ринкового нагляду. Накладення на позивача штрафу за формальне невиконання вимог рішень про застосування обмежувальних (корегувальних) заходів після утилізації позивачем продукції не відповідає меті ринкового нагляду.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ст. 22 ч. 1 п. 2 закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції“ обмежувальні (корегувальні заходи) є одним з заходів ринкового нагляду. 
Відповідно до ст. 1 цього закону державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам; орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, державний колегіальний орган, що визначається відповідно до цього Закону. 
У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" повноваження також через свої територіальні органи, термін "орган ринкового нагляду" позначає також його територіальні органи. 
Відповідно до ст. 30 ч. 1-3 закону України обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами; 2) усунення формальної невідповідності 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку. 
Обмеження надання продукції на ринку, визначені у пункті 1 частини першої цієї статті, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. 
Приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за місцем проживання (місцезнаходженням) споживачів (користувачів) або за місцезнаходженням розповсюджувачів, виробників (імпортерів) чи підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт продукції, а також в інших місцях, у яких можливо здійснити таке приведення. 
Суб`єкти господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції зобов`язані співпрацювати між собою з метою приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. 
Згідно ч. 5 ст. 8 Закону та п. 32 Техрегламенту № 151, п. 33 Техрегламенту № 1067, п. 37 Техрегламенту № 1077 суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на запит органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати: суб`єкта господарювання, який поставив їм продукцію; суб`єкта господарювання, якому вони поставили продукцію.
З матеріалів справи вбачається, що на письмову вимогу відповідача від 22.06.2021, у встановлені строки в ході перевірки позивачем було надано документи, що дають змогу ідентифікувати постачальника продукції (ФОП ОСОБА_2 , РНОКП НОМЕР_1 ). Перевірка здійснювалась у розповсюджувача продукції. 
Відповідно до ч.2 ст.1 Закону та ч.1 ст.1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку.
Позивач надав відповідачу необхідну, інформацію щодо суб`єкта господарювання (Постачальника), у якого придбавався відповідний товар; надав копії відповідних документів та дані про Постачальника (ФОП ОСОБА_2 ), у тому числі накладну № 243 від 01.12.2020 та накладну № 155 від 27.11.2020; та відшкодував відповідачу витрати проведення експертизи (дослідження) у розмірі 17 439,50 грн.
Колегією суддів встановлено, що на підставі Акту № 023/21 від 13.09.2021 відповідачем прийнято Рішення №386 — №403 від 15.09.2021. Відповідно до п.2 ч.7 ст.33 Закону, у рішенні про застосування обмеження чи заборону надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу чи її відкликання мають бути зазначені конкретні обмежувальні (корегувальні) заходи та пов`язані з ними дії, що має виконати суб`єкт господарювання, до якого застосовуються такі заходи.
Так, Рішенням №386 від 15.09.2021 вжито обмежувальний (корегувальний захід): а) обмеження надання продукції на ринку: приведення продукції у відповідність до встановлених вимог». Зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання: «Вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами шляхом ефективної взаємодії з суб`єктами господарювання в ланцюгу її постачання».
Рішенням № 388 від 15.09.2021 вжито обмежувальний (корегувальний захід): а) обмеження надання продукції на ринку: усунення формальної невідповідності». Зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання: «Вжити заходів щодо усунення формальної невідповідності шляхом ефективної взаємодії з суб`єктами господарювання в ланцюгу постачання.
Рішенням № 389 від 15.09.2021 вжито обмежувальний (корегувальний захід): а) обмеження надання продукції на ринку: усунення формальної невідповідності». Зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання: «Вжити заходів щодо усунення формальної невідповідності шляхом ефективної взаємодії з суб`єктами господарювання в ланцюгу її постачання».
Рішенням № 390 від 15.09.2021 вжито обмежувальний (корегувальний захід): а) обмеження надання продукції на ринку: приведення продукції у відповідність до встановлених вимог». Зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання: «Вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (в тому числі, усунути порушення зазначені в Протоколі випробувань М 143 від 26.07.2021) шляхом ефективної взаємодії з суб`єктами господарювання в ланцюгу її постачання».
Рішенням № 392 від 15.09.2021 вжито обмежувальний (корегувальний захід): а) обмеження надання продукції на ринку: приведення продукції у відповідність до встановлених вимог». Зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання: «Вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (в тому числі, усунути порушення зазначені в Протоколі випробувань МІ44 від 26.07.2021 року ДП «Рівнестандартметрологія») шляхом ефективної взаємодії з суб`єктами господарювання в ланцюгу її постачання».
Рішенням № 394 від 15.09.2021 вжито обмежувальний (корегувальний захід): а) обмеження надання продукції на ринку:) усунення формальної невідповідності». Зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання: «Вжити заходів щодо усунення формальної невідповідності шляхом ефективної взаємодії з суб`єктами господарювання в ланцюгу її постачання».
Рішенням № 396 від 15.09.2021 вжито обмежувальний (корегувальний захід): а) обмеження надання продукції на ринку: приведення продукції у відповідність до встановлених вимог». Зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання: «Вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами шляхом ефективної взаємодії з суб ’єктами господарювання в ланцюгу її постачання».
Рішенням № 397 від 15.09.2021 вжито обмежувальний (корегувальний захід): а) обмеження надання продукції на ринку: усунення формальної невідповідності». Зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання: «Вжити заходів щодо усунення формальної невідповідності шляхом ефективної взаємодії з суб`єктами господарювання в ланцюгу її постачання».
Рішенням № 399 від 15.09.2021 вжито обмежувальний (корегувальний захід): а) обмежещя надання продукції на ринку: приведення продукції у відповідність до встановлених вимог». Зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання: «Вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами шляхом ефективної взаємодії з суб ’єктами господарювання в ланцюгу її постачання».
Рішенням № 400 від 15.09.2021 вжито обмежувальний (корегувальний захід): а) обмеження надання продукції на ринку: приведення продукції у відповідність до встановлених вимог». Зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання: «Вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (в тому числі, усунути порушення зазначені в Протоколі випробувань №147 від 26.07.2021) шляхом ефективної взаємодії з суб`єктами господарювання в ланцюгу її постачання».
Рішенням № 402 від 15.09.2021 вжито обмежувальний (корегувальний захід): «а) обмеження надання продукції на ринку: усунення формальної невідповідності». Зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання: «Вжити заходів щодо усунення формальної невідповідності продукції (в тому числі, усунути порушення зазначені в Протоколі випробувань № 081 від 13.08.2021) шляхом ефективної взаємодії з суб`єктами господарювання в ланцюгу постачання».
Рішенням № 403 від 15.09.2021 вжито обмежувальний (корегувальний захід): а) обмеження надання продукції на ринку: усунення формальної невідповідності». Зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання: «Вжити заходів щодо усунення формальної невідповідності продукції (в тому числі, усунути порушення зазначені в Протоколі випробувань № 080 від 26.07.2021) шляхом ефективної взаємодії з суб`єктами господарювання в ланцюгу її постачання».          
Отже, у рішеннях від 15.09.2021 відповідачем застосовано обмеження надання продукції на ринку, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу та відкликання продукції зобов`язано позивача вжити заходи щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами, а також усунення формальної невідповідності. 
Колегія суддів вважає, що вони не містять конкретно визначені дії, шо має виконати суб`єкт господарювання, до якого застосовуються такі заходи.
Відповідно до п.5, п.6 Техрегламенту №151, виробники під час введення іграшки в обіг повинні забезпечити, щоб іграшка була розроблена та виготовлена відповідно до суттєвих вимог щодо безпечності, визначених у пунктах 33-35 цього Технічного регламенту та додатку №2. Виробники повинні складати необхідну технічну документацію згідно з пунктами 59-61 цього Технічного регламенту та проводити відповідну процедуру оцінки відповідності згідно з пунктами 51-53 цього Технічного регламенту.
Відповідно до п.14, п.15 Техрегламенту- №151, виробник у разі потреби на підставі письмового доручення визначає уповноваженого представника При цьому, обов`язки виробника, визначені в пункті 5 цього Технічного регламенту, а також обоє ’язок щодо складення технічної документації не повинні зазначатися в дорученні для уповноваженого представника.
Відповідно до п.7, п.8, п.40 Техрегламенту № 1067 і п.12, п.13, Техрегламенту № 1077, Виробники під час введення електрообладнання в обіг забезпечують, щоб воно було спроектоване та виготовлене відповідно до цілей, пов`язаних з безпечністю, визначених у пунктах 34-36 Техрегламенту № 1067. Виробники складають технічну документацію, визначених в даних Технічних регламентах та проводять процедуру оцінки відповідності, визначених у пунктах 37-44 Техрегламенту № 1067 та у пунктах 39-47 Техрегламенту 1077. 
Якщо відповідність електрообладнання цілям, пов`язаним з безпечністю, була доведена зазначеною процедурою оцінки відповідності, виробники складають декларацію- про відповідність і наносять знак відповідності технічним регламентам. Відповідно до п. 16 Техрегламенту №1067 та п.21 Техрегламенту №1077 виготовлення технічної документації і проведення процедури оцінки відповідності покладенні лише на виробника без права передачі за дорученням уповноваженим представникам.
Отже, колегія суддів зазначає, що враховуючи зазначене, у Рішеннях № 386, № 388, №389, №390, № 392, №394, № 396, №397, №399, №400, №402, № 403 від 15.09.2021р в графі: «Зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання», має бути вказано, шо шляхом ефективної взаємодії у ланиюгу постачання з суб`єктами господарювання, позивач повинен здійснити повернення продукції постачальнику для подальшого усунення невідповідності/приведення продукції у відповідність до встановлених вимог.
За наявного ж формулювання, для того щоб виконати Рішення, позивачу необхідно було шляхом взаємодії з постачальниками в ланцюгу постачання продукції, повернути її постачальнику, встановити імпортера/виробника продукції та змусити виробника виконати п.5, п.6 Техрегламенту №151, п.7. п.8 Техрегламенту № 1067 та п.12, п.13 Техрегламенту №1077, тобто: скласти/надати технічну документацію; провести відповідну процедуру відповідності; на іграшки та на електрообладнання етикетки або пакування нанести: знак відповідності Технічному регламенту; інформацію стосовно найменування та адреси виробника та імпортера; інформацію про номер партії, серійного номера; надати інструкції та інформацію щодо безпечності згідно з вимогами закону про порядок застосування мов.
Відповідно до 4.2 ст.8 Закону, суб`єкти господарювання зобов`язані при здійсненні господарської діяльності ефективно взаємодіяти між собою під час вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених цим Законом.
З метою виконання Рішень, шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання, на юридичну адресу Постачальника (ФОП ОСОБА_2 ), позивач направив листа від 17.09.2021 з інформацією про результати перевірки характеристик продукції, яка була придбана у останнього та з вимогою про прийняття поверненої продукції і виконання Рішень №386-№403. 
Не одержавши відповідь від Постачальника, 19.10.2021 позивач направив повторний лист, який також останнім залишений без уваги. Згодом, з відкритих реєстрів за безкоштовним запитом до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) позивач встановив, що постачальник припинив свою господарську діяльність з 19.01.2021 на підставі власного рішення.
Чинним законодавством України не передбачено будь-яких інших повноважень розповсюджувача для можливості впливу на суб`єктів господарювання у ланцюгу постачаная для ефективної взаємодії під час вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених Законом. Крім того, законодавством України не врегульовано питання повернення нехарчової продукиії у разі вибуття одного з постачальників з ланцюга постачання.
Позивач зазначає, що не мав можливості самостійно виконати Рішення шляхом усунення формальної невідповідності продукції та приведення продукції у відповідність до встановлених вимог. 
Відповідно до ч.15 ст. 33 Закону, у разі необхідності термінового вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з метою запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам орган ринкового нагляду може прийняти рішення про вжиття відповідних обмежувальних (корегувальних) заходів без надання (надіслання) суб`єкту господарювання проекту такого рішення. У такому разі суб`єкт господарювання, якого стосується рішення, має право надати (надіслати) свої пояснення, заперечення та/або інформацію до такого рішення в будь-який час після його прийняття, але до закінчення визначеного строку виконання такого рішення.
З копій накладних вбачається, що постачальником позивача є ФОП ОСОБА_2 (а.с. 47-48). ОСОБА_1 надано копії листів, що були ним направлені на адресу постачальника від 17.09.2021 та від 19.10.2021 у яких він повідомляв про проведену перевірку та винесені рішення про застосування обмежувальних (корегувальних) заходів, пропонував вжити заходи для їх виконання (а.с. 66-68). 
Листом від 10.11.2021 позивач повідомив відповідачу про вжити ним заходи для виконання рішень. Пояснив, що звернення до постачальника не дали результату. Також повідомив про відсутність відомостей про імпортера, виробника та про продукцію. Вважав, що вжив усі можливі заходи для виконання вимог відповідача. 
У зв`язку з відсутністю можливості виконати рішення у вказаний відповідачем спосіб, просив винести рішення про заборону надання продукції на ринку або підтвердження можливості утилізації залишків продукції, оскільки такий спосіб  не суперечить законодавству та виключає можливість подальшого використання продукції.   (а.с. 57-59). 
Листом від 25.11.2021 повторно повідомив про звернення до постачальника, а також про те, що ФОП ОСОБА_2 за відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань припинила свою діяльність 19.01.2021. Відомості про імпортера, виробника відсутні.  Виконання рішень відповідача про застосування обмежувальних (корегувальних) дій у вказаний у них спосіб: шляхом ефективної взаємодії з суб`єктами господарювання в ланцюгу постачання неможливе. 
У зв`зку з цим та у зв`язку з неприйняттям відповідачем рішення за клопотанням позивача від 10.11.2021 продукція була утилізована спеціалізованим підприємством 22.11.2021 за рішенням самого ОСОБА_1 . Акт знищення додано до листа (а.с. 62-65). 
Слід зазначити, що кінцевою метою діяльності органів державного ринкового нагляду є саме безпечність товарів, що надаються на ринку. Такий спосіб захисту суспільних інтересів у даному випадку є ефективним, не суперечить чинному законодавству, виключає будь-яку можливість подальшого використання такої продукції, являється єдиним розумним та вмотивованим.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 02.12.2010 року №2736-VI (далі - Закон №2736-VI), вилучення з обігу - будь-який захід, спрямований на запобігання наданню на ринку продукції, що знаходиться в ланцюгу постачання продукції. 
Частиною 1 ст. 32 Закону передбачено, що вилучення продукції з обігу чи її відкликання застосовується у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», щодо продукції, яка відповідно надається на ринку або вже надана споживачам (користувачам). 
Згідно із ч. 2 цієї статті вилучення продукції з обігу передбачає повернення розповсюджувачами всіх одиниць відповідної продукції, що перебуває у їх розпорядженні, виробнику цієї продукції та припинення ними будь-якого демонстрування, пропонування такої продукції споживачам (користувачам). 
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 9 Закону №2736-VI розповсюджувачі зобов`язані не постачати продукцію, про яку їм відомо або має бути відомо на підставі наявної в них інформації, що ця продукція не відповідає вимогам щодо забезпечення безпечності продукції.
Колегія суддів звертає увагу, що законодавство не обмежує розповсюджувача у праві вилучення продукції з обігу, а також те, що позивачем, до прийняття оскаржуваних Постанов № 015/21 - № 026/21, продукція була утилізована. Утилізація продукції є її вилученням з обігу та підтвердженням такого факту в розумінні Закону та Закону №2736-VI.
Позивач наголошує, що він, як розповсюджувач, зробив усі необхідні дії для виконання Рішень № 386, № 388, №389, №390, № 392, №394, № 396, № 397, № 399, № 400, № 402, № 403 від 15.09.2021, оскільки він не є виробником, імпортером, а ні постачальником вказаної продукції, а тому фізично не може самостійно усунути її формальну невідповідність та привести у відповідність до Техрегламенту №151, Техрегламенту № 1077 та Техрегламенту № 1067 у спосіб вказаний в цих Рішеннях.
Натомість, відповідач здійснив позапланову перевірку стану виконання зазначених вище і Рішень про вжиття обмежувальних(корегувальних) заходів. Підставою для призначення такої перевірки стало ненадання позивачем у встановлений термін саме повідомлення про виконання Рішень. 
Крім того, відповідно п.4 Порядку здійснення контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженого постановою КМУ №1017 від 05.10.2011 передбачено, що суб`єкт господарювання, зобов`язаний у встановлений в рішенні строк подати органу ринкового нагляду, що прийняв рішення, повідомлення про його виконання за формою визначеною даним порядком.
Оскільки, позивач, 28.08.2021 припинив статус фізичної особи-підприємця і здійснення господарської діяльності, ним подавалася відповідна інформація в межах встановлених строків.
Так, за результатами позапланової перевірки відповідач склав акт № 053/21 від 01.02.02021 у якому зазначив, що визнав невиконаними Рішення № 386, № 388, №389, №390, № 392, №394, № 396, № 397, № 399, № 400, № 402, № 403 від 15.09.2021. 
Згодом відповідачем був оформлений протокол № 07 від 15.12.2021 про виявленні порушення вимог Закону №2736-VI за результатами розгляду Протоколу №07 відповідач 29.12.2021 виніс оскаржувані Постанови УЗС № 015/21 - УЗС № 026/21 від 29.12.2021 про накладення штрафів за п.2, п.3 ч. 4 ст. 44 Закону.          
Штрафи, що застосовуються до суб`єктів господарювання за порушення Закону і передбаченні ст.44          цього ж Закону належать до адміністративно-господарських санкцій.          
Частиною 1 ст. 238 ГК України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути і застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.
Серед переліку адміністративно-господарських санкцій, встановленого у ч.1 ст.239 ГК України вказано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання, зокрема, адміністративно-господарський штраф, а також і інші адміністративно- господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами, і Загальні засади відповідальності учасників господарських відносин, зокрема і підстави для звільнення від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності (за що передбачені адміністративно-господарські санкції), регламентовано главою 24 ГК України.
Так, відповідно до ч.1 ст.218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Зі змісту ч.2 ст.218 ГК України вбачається, що вказана норма встановлює підстави для звільнення від відповідальності, як за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання (за що встановлено відповідальність у вигляді відшкодування збитків, штрафні санкції, або оперативно-господарські санкції), так і за порушення правил здійснення господарської діяльності (за що встановлено відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій).
Враховуючи зазначене, суб`єкт звільняється від відповідальності, зокрема, за порушення правил, здійснення господарської діяльності (тобто від адміністративно-господарських санкцій), якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення. 
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі №806/1368/17 від 26.06.2018.
Колегія суддів не бере до уваги твердження відповідача про те, що позивачу законом не надано повноважень самостійно приймати рішення про утилізацію та протиправність у зв`язку з цим таких дій. 
Відповідно до ст. 10 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. 
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
З наведеної норми вбачається, що обмеження встановлено лише для органів влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб. Щодо осіб, яки не є зазначеними органами діє інший принцип. 
Позивач, як особа, що не  є у правовідносинах, які розглядаються органом влади або їх службовою особою мав можливість вчиняти будь-які дії, які не заборонені законом. Законами України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції“, “Про загальну безпечність нехарчової продукції” таких заборон не встановлено. 
Відповідачем не повідомлено про наявність таких заборону у будь-яких інших нормативних актах.  
Крім того, відповідно до вимог ст. 7 ч. 1 п. 9 закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції“ суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції мають право вживати за власною ініціативою заходів щодо запобігання та уникнення ризиків, які становить продукція, що надається ними на ринку, забезпечення відповідності цієї продукції встановленим вимогам та усунення порушень вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції". 
Тобто позивач мав право для запобігання та уникнення ризиків, усунення порушень, які виявлені відповідачем під час перевірки, за власною ініціативою вживати будь-які дії, а не лише ті, що визначені у рішеннях про застосування обмежувальних (корегувальних) засобів.
          Відповідно до ст. 11 ч. 1  закону України “Про загальну безпечність нехарчової продукції” державний ринковий нагляд за додержанням виробниками та розповсюджувачами продукції загальної вимоги щодо безпечності продукції забезпечується шляхом здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції при її ввезенні на митну територію України.  
          Відповідно до ст.  1 ч. 1 закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції“ державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам. 
Відповідно до ст. 4 ч. 1 метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам. Відповідно до ст. 11 ч. 1 повноваження органам ринкового нагляду надані саме з метою здійснення ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. 
          Відповідно до вимог ст. 22 ч. 1 п. 2 закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції“ обмежувальні (корегувальні заходи) є одним з заходів ринкового нагляду. Відповідно до ст. 1 цього закону державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам; орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, державний колегіальний орган, що визначається відповідно до цього Закону. У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" повноваження також через свої територіальні органи, термін "орган ринкового нагляду" позначає також його територіальні органи. 
          У рішеннях від 15.09.2021 відповідачем застосовано обмеження надання продукції на ринку, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу та відкликання продукції зобов`язано позивача вжити заходи щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами, а також усунення формальної невідповідності. 
          Відповідно до ст. 30 ч. 1-3 закону України обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами; 2) усунення формальної невідповідності 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку. Обмеження надання продукції на ринку, визначені у пункті 1 частини першої цієї статті, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за місцем проживання (місцезнаходженням) споживачів (користувачів) або за місцезнаходженням розповсюджувачів, виробників (імпортерів) чи підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт продукції, а також в інших місцях, у яких можливо здійснити таке приведення. Суб`єкти господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції зобов`язані співпрацювати між собою з метою приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. 
          З наведених норм вбачається, що загальною метою ринкового нагляду є забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також уникнення загроз чи небезпеки, які продукція може становити чи становить. 
Колегія суддів вважає, що здійснивши утилізацією продукції відповідач повністю унеможливив подальше розповсюдження продукції,  яка за висновком відповідача не відповідає Технічним регламентам, а також може становити небезпеку при її використанні. Тим самим було досягнуто основної мети ринкового нагляду. 
Накладення на позивача штрафу за формальне невиконання вимог рішень про застосування обмежувальних (корегувальних) заходів після утилізації позивачем продукції не відповідає меті ринкового нагляду. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при цьому відповідачем надані йому повноваження використані не з тією метою для якою їх надано та для належного та ефективного захисту порушених прав позивача необхідно визнати протиправними та скасувати постанови, винесені відповідачем 29.12.2021 про накладення на позивача штрафів: УЗС № 015/21  у розмірі 68000 грн.; УЗС № 016/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 017/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 018/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 019/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 020/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 021/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 022/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 023/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 024/21 у розмірі 68000 грн.; УЗС № 025/21 у розмірі 34000 грн.; УЗС № 026/21 у розмірі 34000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 року по справі № 480/4391/22 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.
Щодо клопотання позивача про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.305 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Так, згідно ч. 3 ст. 55 КАС України, юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
В даному випадку, апеляційна скарга Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 підписана представником Ігорем Костюком.
На підтвердження повноважень зазначеного представника до суду надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області.
Згідно наданого витягу, Костюк Ігор Анатолійович має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє виключно в судах України без довіреності керівника в т.ч. з правом подання, відмови, зміни, відкликання позову, відкликання, відмови від апеляційних, касаційних скарг, посвідчення копій документів, що підтверджують повноваження) – представник.
Тому, враховуючи наявність зазначених повноважень у представника Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області, колегія суддів вважає, що відповідна апеляційна скарга підписана особою, яка має право її підписувати.
Вказаний висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 31 січня 2023 року, у справі № 160/15934/21.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо відмови у задоволенні клопотання позивача про закриття апеляційного провадження в порядку п.2 ч.1 ст.305 КАС України.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 по справі № 480/4391/22 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    В.А. Калиновський