Справа № 459/552/23         Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А. 
Провадження № 33/811/881/23                 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       11 липня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Пилипіва Василя Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  адвоката Пилипіва Василя Івановича на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 06 червня 2023 року,       
встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.
Відповідно до постанови, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 174445 від 01.02.2023 року вбачається, що 01.02.2023 року о 22:28 год. в с. Сілець на вул. Шахтарській,27, Червоноградського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем “ФОРД” д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка ,яка не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився що зафіксовано під технічний відео запис на відеокамеру, а саме бодікамеру № SN 071386 в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом водій відсторонений шляхом передачі транспортного засобу тверезому водієві, що підтверджується висновком № 48 від 01.02.2023 року .
На вказану постанову захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Пилипів В.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обгрунтування вказує про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки висновки судді не відповідають ст.ст. 245, 280 КУпАП, без здійснення повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Звертає увагу на те, що в порушення вимог ст. 283 КУпАП, оскаржувана постанова не містить опису обставин, встановлених судом. 
Акцентує, що протокол про адміністративне правопорушення містить суперечливі один одному дані та взаємовиключну інформацію, адже дії водія ОСОБА_1 були кваліфіковані поліцейським як порушення п. 2.5 ПДР(відмова від проходження медичного освідування), хоча далі по тексту зазначено про наявність Висновку № 48 від 01.02.2023, що сам по собі свідчить про недостовірний зміст протоколу. Також, свідками нібито відмови водія від проходження медичного освідування, поліцейський зазначає в протоколі медичних працівників (лікар ОСОБА_2 ), які і проводили медичний огляд та заперечили факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Вказує, що постанова суду першої інстанції належним чином не обґрунтована, суд обмежився лише висновком про те, що винуватість ОСОБА_1 стверджується матеріалами справи, перелічивши їх, жодним чином не проаналізувавши та не надавши їм належної правової оцінки.
Наголошує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь які належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , виступ захисника – адвоката Пилипіва В.І., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пилипіва В.І. задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. 
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 174445 від 01.02.2023(а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.02.2023(а.с.6); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.02.2023 (а.с.7); рапортом інспектора ВРПП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Стецика А.М. від 01.02.2023(а.с.8);відеозаписом події(а.с.9-12), які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 174445 від 01.02.2023 (а.с.1), водій ОСОБА_1 01.02.2023 о 22 год 28 хв в с. Сілець на вул. Шахтарській,27, Червоноградського району Львівської області керував автомобілем “FORD” д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився що зафіксовано під технічний відео запис на відеокамеру, а саме бодікамеру № SN 071386 в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом водій відсторонений шляхом передачі транспортного засобу тверезому водієві, що підтверджується висновком № 48 від 01.02.2023. Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції, погодившись з порушенням Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 , які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, помилково вказав, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем “ФОРД” д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 174445 від 01.02.2023 зазначено, що водій ОСОБА_1 керував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
Так, факт відмови ОСОБА_1 зафіксований даними відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, які містять фіксацію обставин події, з яких вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, в подальшому при спілкуванні з водієм, у зв`язку з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти тест за допомогою приладу “Драгер” на місці зупинки транспортного засобу, на що останній проходити такий тест відмовився, проте погодився проїхати в медичний заклад, надалі останній був доставлений в заклад охорони здоров`я, в медичному закладі останній повторював багато разів те, що він не заперечує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, затягуючи час, протягом тривалого періоду часу, ігнорував неодноразові вимоги (пропозиції) працівників поліції, щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак в подальшому ствердно відмовився від проходження такого огляду. 
Така поведінка ОСОБА_1 була вірно розцінена працівниками поліції, як відмова водія пройти огляд на стан сп`яніння.
Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.
ОСОБА_1 у провину ставиться порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від якого він категорично відмовився.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння. 
Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 174445 від 01 лютого 2023 року, складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства і такий є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються з іншими доказами у справі. Отже, такий є належним та допустимим доказом у справі, який суд обґрунтовано поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Покликання апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.
Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду. 
Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив: 

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пилипіва Василя Івановича залишити без задоволення, а постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 06 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                         Л.Я. Гончарук