П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/17883/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова О.Г. 
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
04 серпня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Житомирська установа виконання покарань (№8)" про визнання протиправними та скасування рішень, 
В С Т А Н О В И В :
в червні 2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом до Державної установи "Житомирська установа виконання покарань (№8)" (відповідача), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Державної установи "Житомирська установа виконання покарань (№8)" у формі протоколів №158 від 09.12.2020 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності засудженого ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати рішення Державної установи "Житомирська установа виконання покарань (№8)" у формі протоколів №123 від 08.10.2021 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності засудженого ОСОБА_1 .
Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 07.07.2023 позовну заяву ОСОБА_1  повернув позивачу. Судове рішення мотивоване тим, що необізнаність позивача не є такою причиною, яка б позбавила його можливості раніше звернутися до адвоката щодо надання  правової допомоги з моменту поміщення засудженого в карцер чи проведення обшуку засудженого, якщо така виявляється безпідставно. В свою чергу, представник позивача звернувся з вказаним позовом лише 21.06.2023, тобто з пропуском строку звернення до суду.
Крім того зазначає, що отримання представником позивача копій оскаржуваних рішень відповідача від 23.01.2023 у відповідь на його адвокатський запит не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти майже через три роки після винесення оскаржуваних рішень.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.
Згідно з положеннями ч. 3  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства  України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст. 312 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Для усунення недоліків позивачу необхідно було надати до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав та документально обґрунтованих доводів для поновлення строку звернення з вказаним позовом до суду;
На електронну адресу суду 03.07.2023 від представника позивача надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду. У вказаному вище клопотанні зазначено, що станом на час винесення оскаржуваних рішень позивач не знав про складені відносно нього матеріали. Вказує, що лише на адвокатські запити від 17.01.2023 були надані копії протоколів і з цього часу позивачу стало відомо факт притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
За правилами ст.ст. 123 та 169 КАС України суд зобов`язаний перевірити дотримання позивачем строків звернення до суду, які передбачені ст. 122 КАС України.
Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з позовом і розраховувати на одержання судового захисту.
Частиною 1, 2 ст.123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Так, частиною першою статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки-це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені-встановлюються судом.
Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
За змістом частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У частині третій статті 122 КАС України закріплено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
При цьому, колегія суддів зауважує, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, позивач не був позбавлений можливості раніше звернутися до суду за захистом своїх прав, в тому числі і за допомогою адвоката, з моменту поміщення засудженого в карцер чи проведення обшуку засудженого, якщо така виявляється безпідставно.
В свою чергу, представник позивача звернувся з вказаним позовом лише 21.06.2023, тобто з пропуском строку більше як два роки для звернення до суду. Крім того,  отримання представником позивача копій оскаржуваних рішень відповідача від 23.01.2023 у відповідь на його адвокатський запит не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти майже через три роки після винесення оскаржуваних рішень.
Разом з тим, інших доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав причини пропущення строку звернення до суду з даним позовом неповажними та оскільки позивачем, у встановлений ухвалою суду граничний строк, так і станом на 05.07.2023 не було усунуто недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 27.06.2023, в силу ч.2 ст.123 КАС України обгрунтовано повернув позовну заяву позивачеві. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.