ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 липня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/1351/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),  суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Артоуз О.О.) в адміністративній справі №280/1351/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області   про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

02.03.2023р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки з 08.02.2023 (дата звернення) із урахуванням різниці, що вже була виплачена; визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки; 
Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю дій та бездіяльністю відповідача з таких підстав.  У грудні 2015 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Проте пенсію за вислугу років Позивач не отримувала, оскільки з 21.12.2015 працевлаштувалася за професією, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, що підтверджується її трудовою книжкою. 16 січня 2023 року позивачу виповнилось 60 років і на цей час вона мала необхідну кількість років загального стажу, тобто набула права на призначення пенсії за віком згідно із Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон №1058), тому 08.02.2023 звернулась до відповідача за її призначенням. Згідно із ст. 40 Закону №1058 для обчислення розміру пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Пенсію за віком позивачу було призначено із застосуванням показника за 2014-2016 роки - 3764,40 грн., перерахованого відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році”, від 01.04.2020 №251 “Питання проведення індексації пенсій у 2020 році”, від 22.02.2021 №127 “Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році”, від 16.02.2022 №118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році” (3764,40*1,17*1,11*1,11*1,14 = 6186,32), що підтверджується листом відповідача від 01.03.2023 №0800-0215-8/12397. Після затвердження показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії за 2020-2022 роки у розмірі 12236,71 грн., розмір пенсії позивача із його урахуванням перераховано не було. Крім того, позивачу не було виплачено грошову допомогу згідно із п. 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058. Вказаними діями відповідач порушив законні права та інтереси Позивача, оскільки вони ґрунтуються на безпідставних мотивах і не відповідають критеріям правомірності, визначеним ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним, що підтверджується наступним. Позивач просить задовольнити позов у повному обсязі.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року позов задоволено. 
Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та  просить скасувати рішення суду та прийняти  нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В апеляційній скарзі  зазначає, що судом не надано належної оцінки доводам відповідача про те, що по суті позивач  у 2023 р. звернулась із заявою про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, а тому відсутні правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 р., такий показник може бути застосований лише при первинному призначенні пенсії. Також вказує на відсутність правових підстав для нарахування та виплати позивачу грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, оскільки позивач отримала пенсію за вислугу років в розмірі 196,78 грн. про що свідчить відповідна довідка. Дані обставини протирічать приписам п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачу з 18.12.2015 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Проте, позивачка продовжила працювати за спеціальністю. Досягнувши пенсійного віку, 08.02.2023, ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про переведення  на пенсію за віком.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 01.03.2023 № 0800-0215-8/12397 представнику позивача повідомлено, що на підставі наданої заяви від 08.02.2023 року щодо переходу на інший вид пенсії ОСОБА_1 було переведено з пенсії за вислугою років на пенсію за віком, яка розрахована виходячи із показника середньої заробітної плати за 2014, 2015 та 2016 роки - 6186,32. Щодо призначення грошової допомоги. Пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” визначено, що особа, на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону, повинна працювати в закладах і установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів “е”-“ж” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. При цьому потрібно жінкам мати не менш як 30 років страхового стажу на таких посадах. Також обов`язковою умовою є факт, що їм раніше не виплачувалась будь-яка пенсія. Таким чином, в органі Пенсійного фонду відсутні підстави нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 10 пенсій.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник 2020-2022 рік, та бездіяльність щодо невиплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, має місце призначення пенсії за віком вперше, а не переведення згідно частини третьої статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, що  свідчить про протиправність дій відповідача відносно обчислення розміру пенсії позивача, без застосування показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Даний висновок судом зроблено виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної  у постановах  від 18 січня 2019 р. у справі №562/557/17 та від 11 вересня 2019 р.  у справі №213/1226/16-а, а також правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної  у постанові від 31 жовтня 2018 р. у справі №876/5312/17.  Наявність підстав для виплатити позивачці грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022р. відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” суд обґрунтував тим, що після призначення пенсії за вислугу років позивач її фактично не отримувала, оскільки виявила бажання працювати далі. Документальне  підтвердження зворотного  відсутнє. 
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
За приписами частини 2 статті 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Водночас частиною 3 статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” установлено, що  при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Даною нормою встановлено порядок  розрахунку заробітної плати (доходу) відносно переведення з одного виду пенсії на інший, призначених  саме за цим Законом. 
За призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” позивач звернулася вперше у 2022 р. До цього їй було призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Тому, при розрахунку позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” застосуванню підлягає саме показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Аналогічна правова позиція  висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 р. у справі №876/5312/17,  а також Верховним Судом у постанові  від 11 вересня 2019 р.  у справі № 213/1226/16-а, які підлягають  врахуванню судом відповідно до приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, із застосуванням показника середньої заробітної плати  за  2020-2022р.
Також суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для виплати позивачці грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022р.р. відповідно до п. 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
Пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” визначено, що  право на отримання грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають особи, яким починаючи з 01 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до даного Закону, та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті  55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і мають страховий стаж , зокрема, для жінок - 30 років на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. 
Як свідчать встановлені обставини справи, за заявою позивача, з 18.12.2015 було призначено пенсію за вислугу років, фактична виплата якої не здійснювалася, у зв`язку із працевлаштуванням останньої, на підставі ст. 7 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. 
Також є вірними висновки суду першої інстанції, що подана відповідачем довідка про отримання  позивачем пенсії у розмірі 196,78 грн. не є належним доказом, оскільки відповідачем не надано було доказів виплати позивачу будь-якого виду пенсії до часу звернення з заявою про призначення пенсії за віком.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують,   підстави для скасування судового рішення відсутні.  
Розподіл судового збору  не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  залишити без задоволення.
Рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року в адміністративній справі №280/1351/23 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак