ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3579/23 Справа № 205/1196/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Пищиди М.М., 
               за участю секретаря – Лопакової А.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайлович, ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору іпотеки, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права власності
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2023 року, - 

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Н.М., ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору іпотеки, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права власності.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.05.2020 року між нею, ОСОБА_1 , та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір позики (із заставним забезпеченням), за умови якого позикодавець надала позичальникові позику у сумі 36 000 доларів США 00 центів, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві 41 000 доларів США 00 центів, строком не пізніше 17.05.2020 року.
В забезпечення виконання зобов`язань за позикою, 07.05.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір іпотеки, предметом якого є 25/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .
Далі позивач зазначає, що 18.06.2020 року право власності на 25/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ОСОБА_2 , на підставі договору Іпотеки від 07.05.2020 року. Власником іншої 75/100 частини вищевказаного житлового будинку є ОСОБА_3 . 
Позивач вважає, що укладання договору іпотеки частки домоволодіння суперечило чинному законодавству України і приватний нотаріус не мав законних підстав для його посвідчення, а відповідно, державна реєстрація права власності за відповідачем на 25/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , здійснена на підставі іпотечного застереження в іпотечному договорі, відбулась з порушенням норм закону, оскільки частина об`єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї, як на окремий об`єкт нерухомості, що прямо передбачено ч.3 ст. 5 Закону України «Про іпотеку».
Оскільки вказані 25/100 частин житлового будинку в натурі не виділялись, право власності на них не реєструвалось, то вказаний договір іпотеки, на думку позивача, вчинено із істотним порушенням вимог матеріального закону.
У зв`язку із чим, позивач вимушений звернутись до суду та просити визнати недійсним вказаний договір іпотеки від 07.05.2020 року, також визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52772803 від 22.06.2020 року, прийняте державним реєстратором речових прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Н.М. та припинити право власності ОСОБА_2 на 25/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 (том 1 а.с.2-5).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2023 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Н.М.,  ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права власності - відмовлено у повному обсязі (том 1 а.с.235-240). 

Не погодившись із рішенням суду,  ОСОБА_1 , звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила, рішення суду 1 інстанції скасувати, і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (том 2 а.с.1-6). 

В порядку ст. 360 ЦПК України, від третьої особи ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, а також безпідставність доводів апеляційної скарги, просили рішення суду 1 інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити. 

Судом першої інстанції встановлено, що 07.05.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики (із заставним забезпеченням), за умови якого позикодавець надала позичальникові позику у сумі 36 000 доларів США 00 центів, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві 41 000 доларів США 00 центів, строком не пізніше 17.05.2020 року.
Судом також встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за позикою, 07.05.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено Договір іпотеки, предметом якого є 25/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Право власності іпотекодавця на предмет іпотеки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Дніпровської районної державної адміністрації Васеніним Ю.В. 07.09.2018 року, номер запису про право власності: 28104363, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1653379512101, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.09.2018 року за індексним номером 139221154.
Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 01.09.2020 року, 18.06.2020 року право власності на 25/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 , на підставі договору Іпотеки від 07.05.2020 року, а власником іншої 75/100 частини вищевказаного житлового будинку є ОСОБА_3 .
Доказів виділу в натурі 25/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 матеріали справи не містять.
Судом також встановлено, що 37/100 частки та 38/100 частки, а усього разом 75/100 часток, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 , що підтверджується інформаційною довідкою №212415671 від 13.06.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
Матеріалами справи підтверджено, що в провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває інша цивільна справа за позовною заявою вже ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайлович, про визнання договорів позики та іпотеки удаваними правочинами, переведення прав та обов`язків покупця (Єдиний унікальний номер 205/5788/20).
Звертаючись до суду із позовом про визнання недійсним договору іпотеки, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права власності переслідувала мету не допустити переведення прав та обов`язків покупця.
Наявність вказаного спору щодо переведення прав та обов`язків покупця підтверджується цивільною справою за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайлович, про визнання договорів позики та іпотеки удаваними правочинами, переведення прав та обов`язків покупця (Єдиний унікальний номер 205/5788/20).
Суд 1 інстанції дійшов висновку, що в даному випадку укладання договору іпотеки із сумою забезпечення зобов`язання у розмірі 36 000 доларів США 00 центів терміном усього на 10 днів (із 07.05.2021 по 17.05.2021), визнання позову ОСОБА_1 до початку розгляду справи ОСОБА_2 , та майже одномоментне заявлення ОСОБА_1 клопотання про зупинення провадження по іншій цивільній справі ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайлович, про визнання договорів позики та іпотеки удаваними правочинами, переведення прав та обов`язків покупця (Єдиний унікальний номер 205/5788/20), підтримання такого клопотання представником ОСОБА_2 (ухвала Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2021 року, провадження 2/205/733/21, що є у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень) свідчить про однонаправленність дій позивача та відповідача по даній цивільній справі, суперечать їхній попередній поведінці і є недобросовісними, і спрямовані, у тому числі, на створення штучних перешкод у реалізації позивачем свого переважного право на купівлю частки у спільній частковій власності, та затягуванні у подальшому розгляду іншої цивільної справи за єдиним унікальним номером 205/5788/20. 

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд 1 інстанції керуючись ч. 3 ст. 16 ЦК України, виходив із встановлення порушення меж здійснення цивільних прав, оскільки у діях позивача наявні ознаки зловживання своїм правом на оскарження договору іпотеки від 07.05.2020 року.

Проте погодитися з такими висновками суду, колегія суддів не може. 

За положеннями ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною в момент його вчинення вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.
Розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції статті, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) частина об`єкту нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі й реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим законом.
В даному випадку, встановлено, що частка позивача та третьої особи у житловому будинку не виділено в натурі і не зареєстровано права власності на них як на окремий об`єкт нерухомості.
З урахуванням ч. 3 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» щодо можливості передачі частини об`єкта нерухомого майна в іпотеку лише після виділення її в натурі й реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості, та беручи до уваги те, що предметом іпотеки в даному випадку є об`єкт нерухомості, який перебуває у спільний частковій власності, і частки співвласників нерухомого майна в натурі не виділені, колегія суддів вважає обґрунтованими та доведеними вимоги позивача щодо визнання такого договору недійсним.

Колегія суддів не погоджується з посиланням суду 1 інстанції щодо факту зловживання ОСОБА_1 правом на звернення до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус ДМНО Кокосадзе Н.М., ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права власності, з метою створення процесуальних перешкод для розгляду цивільної справи, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус ДМНО Кокосадзе Н.М. про визнання договорів позики та іпотеки удаваними правочинами, переведення прав та обов`язків покупця. 
Дане посилання, на думку колегії суддів, є припущенням, як і висновок суду, що даний спір має штучний характер, а порушення справи при відсутності спору між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 має на меті створення процесуальних перешкод для розгляду цивільної справи №205/5788/20. 

Крім того, колегія зазначає, що при перегляді справи в апеляційній інстанції, судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2022 року, яке постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року залишено без змін, у справі №205/5788/20, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайлович, про визнання договорів позики та іпотеки удаваними правочинами, переведення прав та обов`язків покупця — відмовлено. 

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що подача даного позову не може свідчити про зловживання своїми правами, з метою створення процесуальних перешкод для розгляду цивільної справи №205/5788/20.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши стороні, колегія суддів вважає, що укладання договору іпотеки частки спірного майна суперечило чинному законодавству і приватний нотаріус не мав законних підстав для його посвідчення, а відповідно державна реєстрація права власності за ОСОБА_2 на 25/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , здійснена на підставі іпотечного застереження в іпотечному договорі, відбулась з порушенням закону. 

Відповідно до аб.3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на момент спірних правовідносин), ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). 

Отже, суд 1 інстанції при вирішені справи дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. 

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦПК України, підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі; 

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог. 

За положеннями частин 1 та 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2816 грн. 

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2023 року - скасувати. 

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайлович, ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору іпотеки, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права власності - задовольнити. 

Визнати недійсним договір іпотеки, укладений 07 травня 2020 року між ОСОБА_1 як Іпотекодавцем та ОСОБА_2 як Іпотекодержателем, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайловичем і зареєстровано в реєстрі за № 426. 

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52772803 від 22.06.2020 року, прийняте державним реєстратором речових прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайловичем та припинити право власності ОСОБА_2 на 25/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: 1653379512101, номер запису про право власності: 36989533).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2816 грн. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: