ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 м.Рівне, вул.Яворницького, 59

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

13 липня 2023 року                                                                                  Справа № 918/995/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. ,  суддя Філіпова Т.Л. 

секретар судового засідання Петрук О.В.,

представники учасників справи:
позивача -            Жуковський О.В., Корень О.М.;
відповідача 1 -   Лук`янчук А.В.;
відповідача 2 -   не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Рівненської області від 04.04.2023, повний текст якого складено 11.04. 2023, у справі №918/995/22 (суддя Качур А.)

за позовом      ОСОБА_2 м.Таллінн Республіка Естонія 
до                  1. ОСОБА_1 м.Дубно
                       2. ОСОБА_3 с.Іваничі Дубенського району
про розірвання договору від 13.09.2021 купівлі-продажу частки в товаристві з
відкладною обставиною та корпоративного договору від 13.09.2021,-

В листопаді 2022 року ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 та  ОСОБА_3 про розірвання договору від 13.09.2021 купівлі-продажу частки в товаристві з відкладною обставиною та корпоративного договору від 13.09.2021.(т.1, арк.справи 1-7).
Рішенням господарського суду Рівненської області від 04.04.2023 у справі №918/995/22 у задоволенні позову відмовлено.(т.2, арк.справи 75-88).
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в оспорюваному договорі купівлі-продажу частки в товаристві з відкладною обставиною відсутня істотна умова, а саме - строк дії такого договору, що зумовлює висновок про неукладеність даного договору. В ході судового розгляду справи судом першої інстанції також встановлено, що оспорюваний договір не виконаний сторонами (повністю чи частково) і не може бути виконаний без внесення змін до нього, що дало підстави кваліфікувати його таким, що не відбувся. Настання чи ненастання відкладальної обставини, на переконання місцевого суду, не може свідчити про виконання сторонами умов договору, тому, суд дійшов висновку, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) - не може бути розірвано. 
Суд першої інстанції також відмовив у задоволенні вимоги щодо розірвання корпоратив-ного договору від 13.09.2021, оскільки строк дії даного договору станом на час вирішення спору закінчився, то розірвати його є неможливим.
Не погоджуючись із рішенням, ОСОБА_1 подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження та змінити рішення господарського суду Рівненської області від 04.04.2023 у даній справі шляхом зміни його мотивувальної частини з урахуванням наведеної Скаржником практики Верховного суду.
Обґрунтовуючи скаргу Апелянт зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, проігнорував позиції Верховного Суду, адже зроблені судом першої інстанції висновки, не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права. На думку Скаржника, суд першої інстанції мав відмовити в позові у будь-якому випадку, однак з інших, ніж зазначено в оскаржуваному рішенні, підстав.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції грубо проігнорував, а саме: дії сторін Договору №3399 спрямованих на його виконання; ступінь виконання третіми сторонами відкладальної обставини та підстави, з якими не можливо було виконати відкладальну обставину в строк, визначений оскаржуваним договором.
На переконання Скаржника, суд першої інстанції порушив принцип диспозитивності, оскільки ні позивачем, ні скаржником не висловлювалися сумніви щодо укладеності Договору №3399.
Апелянт зауважує, що оскаржуване рішення необхідно змінити, відмовивши у задоволенні позову з наступних підстав:
1 - правочин, вчинений під впливом помилки, є оспорюваним, тобто встановлення наявності такої помилки здійснюється при вирішенні спору про недійсність правочину, а не при встановлені наявності обставин для його розірвання;
2 - умови Договору №3399 мають строки їх виконання (строк на настання відкладальної обставини, строк сплати ОСОБА_1 ціни частки ОСОБА_5 , строк передачі частки, тощо).
3 -  ОСОБА_6 не скористався правом ініціювання проведення аудиторської перевірки на момент укладання Договору №3399;
4 -  ОСОБА_6 не скористався правом проведення незалежної оцінки частки на момент укладання Договору №3399;
5 -  ОСОБА_6 самостійно визначив ціну частки на рівні її номінальної вартості (520,00 грн), а отже скористався своїм передбаченим законодавством правом вільного волевиявлення та свободи договору і, вочевидь, не мав наміру вказувати у Договорі №3399 ринкову вартість відчужуваної частки;
6 - Скаржником вчинялися і вчиняються на сьогоднішній день належні дії для забезпечення виконання Договору №3399, в тому числі шляхом внесення змін до його умов, і відповідно, можливість для визнання його неукладеним - відсутня;
Наведені висновки, на думку Скаржника, мали бути зроблені судом першої інстанції з обов`язковим врахуванням та посиланням до правових позицій Верховного Суду у аналогічних правовідносинах.(т.2, арк.справи 149-158).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.05.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №918/995/22, поновлено строк на апеляційне оскарження та призначено справу до розгляду на 27.06.2023.(т.2, арк.справи 179).
17.05.2023 на адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Корень О.М. про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та надання доступу до електронної справи, яка була задоволена апеляційним судом.(т.2, арк.справи 173)
21.06.2023, 22.06.2023 та 23.06.2023 на адресу суду від представників ОСОБА_1  - адвоката Дробота Д.М., адвоката Лук`янчук А.В., адвоката Сокол О.Ю., адвокат Максюка С.В. надійшли заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, які були задоволені судом.(т.2, арк.справи 185-185, 189-190, 196-197, 202-203).
Ухвалою суду від 27.06.2023 розгляд справи відкладався на 06.07.2023.(т.2, арк.справи 208).
03.07.2023 на електронну адресу суду від представників ОСОБА_1  - адвоката Дробота Д.М., адвоката Сокол О.Ю. надійшли заяви про участь в судовому засіданні в режимі відео-конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, які були задоволені судом.(т.2, арк.справи 212-213, 217-218).
Розпорядженням керівника апарату суду від 05.07.2023 №01-05/265 у зв`язку з перебуван-ням у відпустці судді-члена колегії по справі №918/995/22 - Мельника О.В. у період з 03 липня 2023р. по 04 серпня 2023р. включно, відповідно до ст.32 ГПК України, ст.155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі №918/995/22.(т.2, арк.справи 222).
Ухвалою суду від 05.07.2023 справу №918/995/22 прийнято до провадження у новому складі: головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В., суддя Філіпова Т.Л.(т.2, арк.справи 226).
В судових засіданнях апеляційної інстанції 27.06.2023, 06.07.2023 та 13.07.2023 представник  ОСОБА_1 підтримав доводи і вимоги скарги, просив суд змінити рішення суду першої інстанції виклавши його мотивувальну частину в редакції з врахуванням обставин викладених в апеляційній скарзі. Представники ОСОБА_5 просили залишити рішення господарського суду Рівненської області від 11.04.2023 без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1  - без задоволення.
Відповідач-2 не забезпечив явку свого представника у призначене на 13.07.2023 судове засідання апеляційної інстанції, проте така неявка не перешкоджає розгляду справи, позаяк присутність представників сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріалів справи достатньо для розгляду скарги по суті.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, 13.09.2021 громадянин Естонської Республіки ОСОБА_5 , учасник Товариства з обмеженою відповідальністю «Традєкс»-продавець та громадянин України ОСОБА_1 -покупець, уклали договір купівлі-продажу частки в Товаристві з відкладальною обставиною (надалі в тексті - Договір). Договір посвідчено 13.09.2021 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Піддубною Л.П., про що внесено реєстровий запис №3399.(т.1, арк.справи 8-11).
Відповідно до пункту 1.1 Договору продавець продає, а покупець купує і зобов`язується оплатити та отримати частку продавця в статутному капіталі ТзОВ «Традєкс» в розмірі 52% від загального розміру статутного капіталу Товариства, номінальною вартістю 520,00 грн (п`ятсот двадцять гривень 00 копійок), що в повному обсязі була сплачена (внесені) продавцем в статутний капітал зазначеного товариства (далі іменується - частка). Вказане свідчить, що частку (корпоративні права), що є предметом даного договору, на момент укладення договору внесено в повному обсязі.
Договір укладено під відкладальною обставиною, якою згідно пункту 2.1 Договору визначено: належне виконання ТзОВ «Традєкс» зобов`язань за контрактом 24-01-18-DUX від 24.01.2018, укладеним між ТзОВ «Традєкс», як продавцем, з одного боку, та OU «Ewerwelle» як покупцем, з другого боку, з урахуванням положень додаткової угоди до нього від 13.09.2021 в частині повернення отриманої попередньої оплати (авансу) в сумі 1480000 доларів США в строк до 23.02.2022 року включно.
Факт настання такої відкладальної обставини підтверджується відміченим банківською установою платіжним документом про сплату ТзОВ «Традєкс» грошових коштів для OU «Ewerwelle» на виконання вищевказаної додаткової угоди від 13.09.2021 в сумі 1480000 доларів США за період з дати укладення Договору по 23.02.2022 включно (сплата може бути як однією сумою, так і декількома).
Пунктом 3 Договору сторони визначили, що ціна, за якою продавець продає покупцю частку, вказану у цьому договорі становить 520,00 грн. Сплата визначеної у цьому пункті договору ціни частки здійснюється покупцем у національній валюті України або у доларах США чи євро відповідно до вимог ч.3 ст.533 ЦК України. У разі сплати грошових коштів покупцем у іноземній валюті, сума грошових коштів покупцем у іноземній валюті, яка має сплачуватися продавцю, визначається за офіційним курсом Національного банку України станом на дату здійснення платежу.
Сторони засвідчують, що вказана у даному пункті договору ціна повністю відповідає їх вільному і нічим не обмеженому волевиявленню та є такою, що сформована сторонами на підставі аналізу всіх обставин, в тому числі даних бухгалтерського обліку, фінансової та податкової звітності товариства і є вигідною для обох сторін.
Відповідно до п.4 Договору встановлено, що покупець зобов`язується сплатити продавцю ціну частки, визначену відповідно до пункту 3 цього договору, протягом 7 (семи) банківських днів з моменту настання відкладальної обставини, визначеної у цьому договорі.
У разі, якщо з будь-яких причин в строки, передбачені пунктом 2.1 Договору, вказана в такому пункті обставина не настане, то сторони погодили, що в дату спливу граничного строку настання такої обставини, яка визначена у пункті 2 цього договору, всі зобов`язання за цим договором є чинними, а ціна частки збільшується, та визначається в доларах США шляхом зменшення суми 1480000 доларів США на всю суму, фактично отриману компанією OU «Ewerwelle» від ТзОВ «Традєкс» на підставі Контракту 24-01-18-DUX від 24.01.2018 після підписання додаткової угоди від 13.09.2021. Таку суму покупець зобов`язується сплатити на банківський рахунок продавця у доларах США, або у національній валюті України чи євро протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту збільшення ціни частки відповідно до умов цього пункту договору.
У разі сплати грошових коштів покупцем у валюті іншій, ніж у якій визначена ціна частки, сума грошових коштів, яка має сплачуватися продавцю, визначається за офіційним курсом Національного банку України станом на дату здійснення платежу, якою вважається день списання коштів з рахунку покупця на рахунок продавця.(п.5 Договору).
Передача частки, згідно п.8 Договору, відбувається шляхом підписання Акту приймання-передачі частки, що підлягає підписанню сторонами не пізніше 7 (семи) календарних днів після здійснення покупцем сплати повної ціни частки, визначеної відповідно до пункту 3 цього договору (а у разі ненастання відкладальної обставини, визначеної цим договором у встановлений строк - то визначеної відповідно до п.5 Договору), з обов`язковим нотаріальним посвідченням підписів на Акті приймання-передачі частки у нотаріуса, обраного за згодою сторін, а за відсутності такої згоди - у нотаріуса, що здійснює нотаріальну діяльність у м.Дубно чи м.Рівне на вибір покупця, за умови, що інформація про дату, час та місце такого нотаріального посвідчення буде доведена до відома продавця листом, направленим на його електронну пошту, вказану у цьому договорі, не пізніше ніж за 14 (чотирнадцяти) календарних днів до такої дати.
Право власності на частку продавця в статутному капіталі ТОВ «Традєкс» переходить до покупця з моменту настання відкладальної умови, визначеної цим договором (а у разі ненастання відкладальної обставини, визначеної цим договором у встановлений строк то визначеної відповідно до пункту 5 цього договору) та сплати покупцем на користь продавця визначеної цим договором ціни частки. З цього ж моменту продавець втрачає права і обов`язки на продану ним частку, а також на будь-які інші права, пов`язані з цією часткою. У разі ухилення продавцем від з`явлення до нотаріуса та/або від підписання акту приймання-передачі частки при умові повного виконання покупцем зобов`язань передбачених цим договором, продавець не залежно від причин його неявки та непідписання акту приймання-передачі сплачує на користь покупця неустойку в розмірі 1480000,00 доларів США. Передбачена цим пунктом неустойка не підлягає застосуванню якщо неявка сторони для нотаріального посвідчення підписів на Акті приймання-передачі зумовлена дією обставин непереборної сили, які не залежали від волі сторін, і таке підписання відбулося пізніше. Факт існування та тривалість дії таких обставин зобов`язана довести сторона, що на них посилається.(п.9 Договору).
У разі вступу в силу змін до законодавства, що роблять неможливим і (або) істотно ускладнюють виконання будь-яких положень цього договору, сторони зобов`язуються укласти додаткову угоду до цього договору, що містить зміни, що приводять цей договір у відповідність зі зміненими вимогами законодавства і найбільшою мірою відповідають початковим цілям сторін цього договору. При цьому замість укладання додаткової угоди сторони можуть укласти новий договір на умовах, відповідних цьому договору, але змінених відповідно до змінених вимог законодавства і таких, що найбільшою мірою відповідають первинним цілям сторін цього договору.(п.12 Договору).
Судом першої інстанції встановлено, що умови вказаного Договору не містять положень про строк його дії.

В ході судового розгляду справи, в тому числі із урахуванням пояснень представників сторін, суд також встановив, що станом на день розгляду спору, договір від 13.09.2021 купівлі-продажу частки в товаристві з відкладальною обставиною - сторонами не виконаний (повністю чи частково). 
Матеріалами справи стверджено, що 13.09.2021 громадянином Естонської Республіки ОСОБА_5 (учасник 1, розмір внеску до статутного капіталу 520,00 грн), громадянином України ОСОБА_1 (учасник 2, розмір внеску до статутного капіталу 240,00 грн), громадянином України ОСОБА_3 (учасник 3, розмір внеску до статутного капіталу 240,00 грн) було укладено корпоративний договір учасників ТзОВ «Традєкс», згідно п.3.1 якого сторони зобов`язуються здійснювати свої корпоративні права, пов`язані з участю в товаристві, а також інші дії з управління товариством в порядку і на умовах, визначених статутом товариства та цим договором. Сторони також зобов`язуються купувати і (або) відчужувати свої частки виключно за ціною, у випадках, в порядку та на інших умовах, передбачених цим договором, якщо відповідні права і/або зобов`язання прямо врегульовані цим договором.
Сторони зобов`язуються протягом строку дії цього договору голосувати на Загальних зборах учасників товариства проти:
1) виключення учасника товариства;
2) збільшення або зменшення статутного капіталу товариства;
3) припинення товариства за рішенням учасників.
У разі невиконання обов`язку, передбаченого п.3.2 цього договору, сторона, яка допустила таке порушення, несе зобов`язання сплатити на користь Учасника, який не порушував пункт 3.2. цього договору штраф в сумі, еквівалентній 1480000 доларів США за офіційним обмінним курсом Національного банку України на день сплати.
За умовами п.4.1 Корпоративного договору, учасник 1 зобов`язується не виходити з Товариства та не відчужувати будь-яким чином, в тому числі шляхом дарування, продажу, обміну, інших форм відчуження, свою частку і/або будь-яку її частину будь-яким третім особам, а також не передавати її в заставу, не поручатися нею, не накладати на неї обтяження, не вживати жодних інших дій, які можуть призвести до втрати права власності на частку, до моменту виконання зобов`язань за договором від 13.09.2021 купівлі-продажу частки з відкладаль-ною умовою, укладеного між учасником 1 та учасником 2. Порушення цього пункту договору тягне за собою покладення та стягнення з учасника 1 штрафу в розмірі еквівалентному 1480000,00 доларів США за офіційним обмінним курсом Національного банку України на день вчинення такого порушення на користь учасника 2. Зобов`язання сплати такого штрафу виникає в учасника 1 з дня, наступного за днем, в якому укладено чи має місце правочин і/або односторонній правочин, якими порушуються вимога даного пункту договору або настала інша обставина чи про неї стало відомо стороні, яка вказує про порушення цього пункту іншою стороною. Обов`язок сплати штрафу виникає в учасника 1 з дня, наступного за днем вчинення ним правочину в супереч цього пункту договору, без зобов`язання надсилання будь-яких усних або письмових повідомлень, вимог учасником 2.
Цей договір набирає чинності з дати укладення і діє до 31 грудня 2022 року або до моменту набуття учасником 2 частки учасника 1 відповідно до умов розділу 6 цього договору, якщо ця подія трапиться раніше.(п.11.1 Корпоративного договору).(т.1, арк.справи 12-17).
Матеріали справи містять лист Позивача від 04.11.2022, адресованого Відповідачу 1 з пропозицією розірвати договір від 19.09.2021 купівлі-продажу частки з відкладальною обставиною №3399.(т.1, арк.справи 22).
Сторонами не надано, а матеріали справи не містять відповіді ОСОБА_1 на пропозицію розірвати договір купівлі-продажу від 19.09.2021.
Вважаючи, що невиконанням договорів та ухиленням від добровільного розірвання договорів покупець порушує права продавця -  ОСОБА_8 звернувся з позовом про розірвання в судовому порядку договорів від 13.09.2021 купівлі-продажу частки в товаристві з відкладною обставиною та корпоративного договору.
Як зазначалось вище, рішенням господарського суду Рівненської області від 04.04.2023 в задоволенні позову відмовлено.(т.2, арк.справи 75-88).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню з огляду на наступне:
Переглядаючи оскаржуване рішення по суті, колегія суддів виходить з того, що у відповідності до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Гарантоване ст.55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. 
Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України (надалі в тексті - ЦК України) перед-бачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст.20 Госпо-дарського кодексу України (надалі в тексті - ГК України), встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно вимог ч.ч. 1-2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України (надалі в тексті - ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Відповідно до ст.509 ЦК України, яка кореспондується з ст.173 ГК України, в силу госпо-дарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учас-никами) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Матеріалами справи стверджено, що підставою для звернення до суду стало невиконання Відповідачем 1 договору від 13.09.2022 купівлі-продажу частки в товаристві з відкладною обставиною в терміни визначені для відкладальної обставини, а саме до 23.02.2022 року.

Договором, згідно статті 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямо-вана на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`яз-ковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Згідно ст.6 та ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).
Положеннями частини 1 статті 638, частини 1 статті 639 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Аналогічні положення містить і ГК України, згідно з положеннями частин 2-3 статті 180 якого - господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Поряд з тим, колегія суддів звертає увагу на Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (надалі в тексті - Закон), який є спеціальним та визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників.
Особливості та порядок відчуження частки у статутному капіталі товариства іншим учасникам товариства або третім особам регулюється статтею 21 зазначеного Закону, згідно з положеннями якої учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам.
Відповідно до ч.5 ст.21 Закону, договір, за яким виникнення, зміна чи припинення прав та обов`язків щодо відчуження частки у статутному капіталі товариства обумовлені обставинами, вчиняється у письмовій формі. Істотними умовами такого договору є розмір частки у статутному капіталі товариства, що відчужується, ціна договору, обставини, що обумовлюють настання, зміну або припинення прав та обов`язків сторін щодо відчуження частки у статутному капіталі товариства, строк дії договору 
Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'-язання сторін, що виникли на основі цього договору.(ч.7 ст.180 ГК України).

Також, досліджуючи подані Позивачем докази на підтвердження своєї правової позиції, судами обох інстанцій було встановлено, що при укладенні 13.09.2021 договору купівлі-продажу частки в товаристві з відкладальною обставиною сторони у встановленому законом порядку не досягли згоди щодо усіх істотних умов, необхідних для такого виду правочину, зокрема не погодили строку дії договору. 
Колегія суддів звертає увагу, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Положення відкладальної умови, викладені в оспорюваному договорі не є за своїм змістом строком дії договору, оскільки встановлюють порядок формування ціни договору в залежності від настання певних обставин та не регулюють час впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли з цього договору.
На переконання апеляційного суду, важливість строку дії договору як істотної обставини спірного договору, виражається у тому, що він дозволяє сторонам планувати свої дії та зобов'-язання на конкретний період часу, що робить їх зобов`язання більш конкретним та прогнозованим. Крім того, строк дії договору забезпечує захист інтересів сторін, оскільки встановлює обмеження на термін, протягом якого одна сторона може вимагати виконання зобов`язань з іншої сторони та мати обґрунтовані сподівання щодо виконання зобов`язань іншою стороною. Відсутність погодженого сторонами строку дії договору створює нестабільність та юридичну невизначеність у взаєминах між сторонами. А тому, не визначення строку дії договору, для якого закон визначає таку умову як істотну та таку, котра має бути обов`язково погоджена сторонами (стаття 21 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю») є підставою для висновку про неукладеність оспорюваного договору.
Відповідно до сталої практики Верховного Суду, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. (ВП ВС від 16.06.2020 року у справі № 145/2047/16-ц).
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в силу вимог статті 638 ЦК України, статті 180 ГК України та статті 21 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» Договір купівлі-продажу частки в товаристві з відкладальною обставиною від 13.09.2021 є неукладеним.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що оспорюваний Договір купівлі-продажу частки в товаристві з відкладальною обставиною не виконаний сторонами (повністю чи частково) і не може бути виконаний без внесення змін до нього, що дає суду підстави кваліфікувати його таким, що не відбувся. Настання чи ненастання відкладальної обставини не може свідчити про виконання сторонами умов договору.
Тому, оскільки спірний договір купівлі-продажу частки в товаристві є неукладеним, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що такий договір не може бути розірвано.
Поруч з цим, встановивши, що договір є неукладеним, апеляційний суд погоджується з висновком господарського суду Рівненської області про відмову у задоволенні позову, тому посилання скаржника про недотримання судом першої інстанції принципу диспозитивності є необґрунтованим.
Колегія суддів також звертає увагу, що Скаржник просить змінити мотивувальну частину спірного рішення, проте не наводить жодного заперечення щодо незаконності рішення суду першої інстанції в частині розірвання корпоративного договору. Відтак, апеляційний суд вважає, що в цій частині Апелянт погоджується з висновком господарського суду про неможливість розірвання корпоративного договору, строк дії якого закінчився.

Доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів скаржника не встановлено.
Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Відповідача 1 про неправомір-ність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобов`язань, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про безпідставність заявленого позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктив-ному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України). 
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010, в яких зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різно-манітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визна-ються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Рівненської області від 04.04.2023 у справі №918/995/22 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.
3. Матеріали справи №918/995/22 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.  

Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.