ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 липня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/3205/22	
Південно-західний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Ярош А.І.,
Суддів: Г.І. Діброви, Н.М. Принцевської

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.
за участю представників учасників справи:
від Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ": Ратушний В.В.
від Акціонерного товариства "Херсонобленерго": Кізім Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі 
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ"
на рішення Господарського суду Одеської області від 12.04.2023 року, суддя І інстанції Литвинова В.В., повний текст якого складено 12.04.2023  в м. Одесі
у справі №916/3205/22
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ"
до відповідача: Акціонерного товариства "Херсонобленерго"
про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ"  звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства  "Херсонобленерго", в якій просило розірвати договори про постачання  електричної енергії №7761 від 20.03.17 та №996 від 07.04.17, а також змінити публічний договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладений між сторонами, шляхом подання заяв-приєднання, виключивши з договору об"єкти споживання ідентифікованих системами ЕСІ-кодами 62Z1169282633891, 62Z9273472459503, 62Z0419877678812, 62Z9149580829626.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в липні 2022 позивач отримав акти приймання-передачі за червень 2022, що включають в себе електроенергію, спожиту на зерносховищах, захоплених збройними формуваннями держави-агресора.  Не погоджуючись з вказаним розрахунком вартості спожитої електричної енергії, Позивач звернувся до Відповідача листом №76 від 14.07.2022 р., в якому зазначив, що повністю втратив контроль над об`єктами нерухомості, підключеними до енергоживлення, через захоплення їх збройними формуваннями держави-агресора, виходячи з чого оплату послуг з розподілу електричної енергії та перетікання реактивної можна вважати співпрацею з державою-агресором та його фінансуванням, що Позивач категорично відмовляється здійснювати, а отже просив відключити об`єкти споживання від енергоживлення. Однак вирішити це питання з Акціонерним товариством "Херсонобленерго" в досудовому порядку не вдалось.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.04.2023 у справі №916/3205/22 у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ" до Акціонерного товариства "Херсонобленерго" про розірвання договору про постачання електричної енергії №7761 від 20.03.17, № 996 від 07.04.17 та про зміну публічного договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії  шляхом подання заяв-приєднання, виключивши з договору об`єкти споживання ідентифікованих системами ЕСІ-кодами 62Z1169282633891, 62Z9273472459503, 62Z0419877678812, 62Z9149580829626 - відмовлено у повному обсязі.
Рішення мотивовано тим, що оскільки Договори про постачання електричної енергії №7761 від 20.03.2017 р.  та №996 від 07.04.2017 р. припинили свою дію з 01.04.2019 (з моменту зміни електропостачальника з Акціонерного товариства "Херсонобленерго" на ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖ1 ЮКРЕЙН» ) - вимоги про їх розірвання задоволенню не підлягають.
Щодо вимог позивача про внесення змін до публічного договору суд першої інстанції зазначив, що позивач не звертався до відповідача з проектом угоди про внесення змін до договору, а також Позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності одночасно чотирьох умов, визначених в частині 2   статті 652 Цивільного кодексу України.
02.05.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ" надійшла апеляційна скарга, в якій скаржник просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що договори про постачання електричної енергії №7761 від 20.03.2017 та №996 від 07.04.2017 підлягають розірванню оскільки на момент звернення до суду за ними Відповідач надає Позивачу послуги з перетікання електричної енергії. Також скаржник звертає увагу, що послуги з перетікання реактивної електричної енергії не передбачені публічним договором, розміщеному сайті посиланням: https://ksoe.com.ua/contract_cabinet/contract, який було укладено шляхом подання заяв-приєднання, а інших договорів між Позивачем та Відповідачем не укладались при тому, що Відповідач в заявах по суті спору не заперечував той факт, що між Сторонами існують договірні відносини, в межах яких, зокрема, відбувається нарахування Відповідачем плати за перетікання реактивної електричної енергії. 
Апелянт вказує, що стан розрахунків між Сторонами не є предметом доказування і не досліджувався в суді першої інстанції, але саме продовження нарахування плати за послуги за захопленими об?єктами споживання та відсутність наміру Відповідача привести умови договорів у відповідність з обставинами, які змінились і стали підставою для звернення до суду.
Також Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ" зазначає, що надсилання відповідачу пропозицій про внесення змін до спірного договору є виключно правом, а не обов?язком Позивача, тому недотримання позивачем вимог частини другої статті 188 ГК щодо обов?язку надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до суду з позовом до відповідача про зміну умов договору за наявності спору, тобто відсутності згоди на зміну умов договору.
Апелянт наголошує, що вказуючи про недоведеність (відсутність) одночасно чотирьох умов, визначених в ч. 2 ст. 652 ЦК України, суд взагалі не надає ніякої оцінки наданим доказам, загальновідомим обставинам (військова агресія РФ) та їх наслідкам, зокрема в частині впливу на зобов?язання сторін за договорами, таким чином, з огляду на умови, передбачені ч. 3 ст. 652 ЦК, в даному випадку, на думку скаржника, наявні всі чотири вимоги передбачені цією статтею.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що силу зміни законодавства в сфері енергетики, договори про постачання електричної енергії №7761 від 20.03.2017 та №996 від 07.04.2017 припинили свою дію з 01.01.2019 та, згідно підписаних Позивачем 30.11.2018 заяв-приєднання, було укладено відповідні договори про надання послуг з розподілу електричної енергії - які є діючими на даний час та відповідно до яких, з огляду на технічні параметри електроустановок Позивача, останній має сплачувати ОСР за надані послуги з розподілу електричної енергії та за перетікання реактивної електричної енергії, так як з 01.01.2019 правовідносини між Сторонами спору регулюються виключно договорами про надання послуг з розподілу електричної енергії. 
Додатково відповідач вказує, що 31.01.2023 із супровідним листом №01-000128 Товариством на адресу Апелянта було направлено по 2 екземпляри додаткових угод про розірвання Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії №7761 від 30.11.2018 та Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії №996 від 30.11.2018 - тобто, АТ «Херсонобленерго» акцентувало оферту ТОВ «Нікопольська зернова компанія» стосовно розірвання зазначених договорів.
Також відповідач зазначає, що в даному випадку відсутній предмет порушення (спору), так як між Сторонами є діючі договори як про надання послуг з розподілу електричної енергії, так і Договір №37505471 про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії - отже, Позивачем невірно обраний спосіб захисту, адже Позивач вимагає розірвати договори постачання електричної енергії, які втратили свого чинність на підставі Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ" на рішення Господарського суду Одеської області від 12.04.2023 у справі №916/3205/22, призначено дану справу до розгляду на 27.06.2023 об 11:30.
З метою повного та всебічного розгляду апеляційної скарги з забезпеченням принципу змагальності та надання учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також правильного застосування законодавства Південно-західним апеляційним господарським судом протокольною ухвалою суду від 27.06.2023 оголошено перерву в розгляді даної справи до 05.07.2023 о 14:00.
Між тим, з огляду на оголошення повітряної тривоги, судове засідання у справі №916/3205/22, призначене на 05.07.2023 о 14:00, не відбулося, про що складено відповідну довідку.
За таких обставин, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність призначення справи №916/3205/22 до розгляду на іншу дату, тобто на 11.07.2023 о 10:20.
В судовому засіданні 11.07.2023 представник позивача наполягав на задоволенні апеляційної скарги та скасуванні рішення з ухваленням нового про задоволення позовних вимог, представник відповідача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, в 2017 році між Товариством з обмеженою відповідальністю "НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ" (далі - Позивач, Споживач, TOB "НЗК") та Публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" (відповідач, постачальник) було укладено договори про постачання електричної енергії №7761 від 20.03.2017 р. та №996 від 07.04.2017 р., за умовами яких Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" продавало електричну енергію на об`єкти споживання ТОВ "НЗК", а останній оплачував вартість використаної електричної енергії та здійснював інші платежі, передбачені договорами.
Пунктом 2.3.4. Договору зазначено, що споживач зобов`язується здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з Додатком №9 до даного Договору «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії.
За умовами п.9.4. Договору про постачання електричної енергії №7761 від 20.03.2017 р.  - цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2017 р.. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із Сторін у порядку, визначеному законодавством України.
За умовами п.9.4. Договору про постачання електричної енергії №996 від 07.04.2017 р.  - цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2017 р.. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із Сторін у порядку, визначеному законодавством України.
Додатком №9 до Договору визначено порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії.
Відповідно до пункту 1 Додатку №9 плата за надання послуг з компенсації реактивної електричної енергії визначається між Новокаховський РЕЗ і ЕМ ПАТ «ЕК» Херсонобленерго» та ТОВ «Нікопольска зернова компанія» згіднло з «Методикою обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між енергопередавальною організацією та її споживачами», затвердженої наказом Мінпаливенерго України від 17.01.2002 №19, зареєестрованої в Мінюсті України 01.02.2002 №93/6381.
Пунктом 2 Додатку №9 визначено, що розрахунок здійснюється окремо для кожної відокремленої площадки Споживача за точками обліку, що зазначені в Додатку №10 «Перелік точок розрахункового обліку реактивної енергії».
За підсумками розрахункового періоду Постачальник виписує Споживачу рахунок на оплату послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії.
В 2018 році Публічним акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» було змінено найменування на Акціонерне товариство «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» (далі - Відповідач або Оператор або АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО»).
У зв?язку із затвердженням постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №312, Правил роздрібно ринку електричної енергії (далі - Правила), укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. 
Відповідно до п.1.1. Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам (надалі - Споживач) як послуги Оператора системи. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього Договору. 
Пунктом 1.2. Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії передбачено, що умови Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів. 
Згідно п. 2.1. Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії Оператор системи надає Споживачу послуги з розподілу електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №309, та Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи. 
Відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) споживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС кодами) в додатку 3 до цього Договору (пункт 2.2. Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії).
Споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього Договору та інші послуги Оператора системи згідно з Додатком 4 "Порядок розрахунків" (пункт 2.3. Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії).
30.11.2018 року, шляхом подання заяви-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, в порядку ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» повідомило споживача про припинення діяльності постачальника за регульованим тарифом: АТ «Херсонобленерго» та приєднання споживача з 01.01.2019 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії за особовим рахунком №7761 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом (т.1 а.с.68).
Об`єкт нерухомого майна, за адресою: Херсонська обл., C. Качкарівка, вул. Придінпровська (Ворошилова) б. б/н. ЕСІ-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача: 62Z1169282633891.
А також заява-приєднання від 30.11.2018 до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, в порядку ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» повідомило споживача про припинення діяльності постачальника за регульованим тарифом: АТ «Херсонобленерго» та приєднання споживача з 01.01.2019 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії за особовим рахунком №996 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом (т.1 а.с.69).
Об`єкт нерухомого майна, за адресою: 
Київстар (техоблік), за адресою: Херсонська обл., C. Сірогози, вул. Миру, 1; ЕСІ-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача: 62Z9273472459503;
Комбінат хлібопродуктів, за адресою: Херсонська обл., с. Сірогози, вул. Миру,1; ЕСІ-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача: 62Z0419877678812;
Лайфселл (техоблік), за адресою: Херсонська обл., c. Сірогози, вул. Миру, 1; ЕСІ-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача: 62Z9149580829626.
01 квітня 2019 року, ТОВ «НЗК» змінив постачальника електричної енергії на ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН», а з АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» залишились взаємовідносини щодо послуг розподілу електричної енергії, врегульовані публічним договором, та послуги з надання послуг із забезпечення перетікання реактивної енергії, врегульовані вищезазначеними договорами про постачання електричної енергії. 
24 лютого 2022 року розпочалась військова агресія російської федерації проти України, що призвело до тимчасової окупації окремих регіонів нашої держави, в тому числі було окуповано частину Херсонської області. Через втручання окупаційної адміністрації та збройних формувань Позивач, втратив можливість: володіти та розпоряджатись своїм майном,  забезпечити виконання договірних зобов?язань, та реалізацію своїх управлінських рішень.
Після захоплення майнових комплексів ТОВ «НЗК» вимушено було призупинити трудові відносини з працівниками, на виконання чого було видано наказ №56-3Д від 17.06.2022 (т.1 а.с.70) р., та звільнити Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» (Ідентифікаційний код 43231355) від сплати орендної плати за захоплені майнові комплекси.  Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» орендує у ТОВ «НЗК» низьку майнових комплексів - елеваторів, які він використовує в своїй господарській діяльності, на виконання чого було укладено додаткову угоду №52 від 17.06.2022 р. 
За фактом цих подій, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», як орендар захоплених майнових комплексів та власник майна що там знаходилось, направило до Служби безпеки України заяви про вчинення кримінального правопорушення №272 від 22.06.2022 р. та б/н від 23.06.2022 р. (т.1 а.с.73-76).
Позивач   листом №62 від 22.06.2022   повідомив відповідача про повну неможливість виконання зобов`язань за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 у зв`язку з протидією законній господарській діяльності товариства, встановленням окупаційної адміністрації на тимчасово окупованій території Херсонської області і безпосереднім захопленням окремих комплексів будівель та споруд (зерносховищ) збройними формуваннями держави-агресора. Протягом березня-травня 2022 року Товариство намагалося робити все можливе для забезпечення звичайної роботи своїх зернових складів на територіях, які не підконтрольні Збройним Силам України. Але зараз через втручання окупаційної адміністрації та, подекуди, збройних формувань Товариство об`єктивно вже не може забезпечити виконання договірних зобов`язань, дотримання законів України та реалізацію своїх управлінських рішень.
Отже, ТОВ «НЗК» в даному листі зазначало з 20.06.2022 року, припинило свою господарську діяльність на тимчасово окупованій території Херсонської області, зокрема за адресами: Херсонська обл., C. Качкарівка, вул. Придінпровська (Ворошилова) б 78а, ЕСІ-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача: 62Z1169282633891., Херсонська обл., с. Сірогози, вул. Миру,1, ЕСІ-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача: 62Z0419877678812, про що й повідомило відповідача листом №62 від 22.06.2022.
Згідно рішення ТПП України щодо спрощення процедури засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) належним доказом настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є загальний офіційний лист, який 28.02.2022 р. було розміщено на сайті ТПП України та який додано до цього листа (т.1 а.с.76).
Вказаний лист було направлено засобами електронної пошти з електронної адреси директора ТОВ «НЗК» на електронну адресу: kanc@co.ksoe.com.ua у зв?язку із відсутністю фізичної можливості направити лист в м. Херсон у зв?язку із окупацією міста державою агресором.
Листом №76 від 14.07.2022 ТОВ «НЗК»   звернулось до   відповідача, в якому зазначено, що, не зважаючи на вказані обставини, в липні 2022 року, від енергопостачальника -ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН», товариством отримано документи (акти приймання-передачі) за червень, що включають в себе електроенергію спожиту на зерносховищах захоплених збройними формуваннями держави-агресора. Товариство зазначило, що повністю втратило контроль над об`єктами нерухомості, підключених до енергоживлення, через захоплення їх збройними формуваннями держави-агресора, виходячи з чого оплату послуг з розподілу електричної енергії та перетікання реактивної вважає співпрацею з державою-агресором та його фінансуванням, що товариство категорично відмовляється здійснювати. З урахуванням вказаного, товариство не погоджується з даними, викладеними в актах прийому-передачі послуг та вимагає зробити перерахунок вартості послуг, без врахування періоду з якого об`єкти споживання були захоплені збройними формуваннями держави-агресора (з 22.06.2022). Крім того, просить АТ «Херсонобленерго» відключити об`єкти споживання від енергоживлення (т.1 а.с.78).
Вказаний лист було направлено засобами електронної пошти з електронної адреси директора ТОВ «НЗК» на електронну адресу: kanc@co.ksoe.com.ua у зв?язку із відсутністю фізичної можливості направити лист в м. Херсон у зв?язку із окупацією міста державо агресором.
Листом №20/07-01854 від 22.08.2022 АТ «Херсонобленерго» повідомило, що Між ОСР та споживачем ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН», a caме ТОВ «НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ» не було припинено договірних відносин з розподілу електричної енергії в т.ч. у порядку передбаченому п. 4.27 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі- ПРРЕЕ) та постачальником не було повідомлено у порядку визначеному п. 3.2.15 ПРРЕЕ АТ «Херсонобленерго» про припинення дії договору про постачання електричної енергії споживачу та не змінено постачальника у встановленому ПРРЕЕ порядку, а тому відповідно ОСР при визначені обсягів купівлі електричної енергії ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮРЕЙН» буде керуватися виключно положеннями вимог Кодексу комерційного кодексу, Положенням про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства енергетики України від 13 квітня 2022 року за №148 та Тимчасовим порядком. Зміна постачальника відбувається у порядку передбаченому нормативно-правовими актами, а саме Наказом Міненерго №148 від 13.04.2022 р., п. 3.2.15 ПРРЕЕ, главами 6.1 та 6.2. ПРРЕЕ, дотримання яких є обов?язковим для ОСР, а у відповідності до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу затверджених Постановою НКРЕКП №1469 від 27 грудня 2017 року, ліцензіат повинен дотримуватися ряду організаційних вимог, в т.ч. але не виключно виконувати вимоги нормативно-правових актів, виконувати умови договорів обов?язкові для здійснення діяльності на ринку електричної енергії, сплачувати своєчасно та в повному обсязі за електричну енергію, куплену на ринку електричної енергії, та послуги, що надаються на ринку електричної енергії. Враховуючи викладене, АТ "Херсонобленерго" у разі переведення споживача (об?єкти споживача) до постачальника «останньої надії» рекомендує ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН» належним чином повідомити ОСР, ТОВ «НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ», постачальника «останньої надії"» ДПЗД «Укрінтеренерго», про закінчення строку дії договорів про постачання електричної енергії або їх дострокове розірвання, не пізніше ніж за 20 календарних днів до передбачуваного дня припинення дії договору та постачання електричної енергії, із зазначенням дати припинення постачання електричної енергії споживачу, як це передбачено нормами діючого законодавства України. Тому через не виконання порядку, передбаченого ПРРЕЕ, АТ «Херсонобленерго» змушене відмовити у виключені вищевказаних IC-кодів точок обліку з переліку реєстра споживачів ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН» (т.1 а.с.79).
За домовленістю сторін, ТОВ «НЗК» та енергопостачальник - ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ КРЕЙН» внесли зміни в договір постачання електричної енергії споживачу №С- 15/03/22-1 від 15.03.2022 р., додатковою угодою від 07.09.2022 р., виключивши з нього об?єкти споживання захоплені збройними формуваннями держави-агресора (т.1 а.с.80-81).
Однак вирішити питання відключення електроенергії з Відповідачем в досудовому порядку не вдалось, що і стало підставою для звернення ТОВ «НЗК» з відповідним позовом до місцевого господарського суду.
При цьому, під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, 31.01.2023 із супровідним листом №01-000128, Відповідачем на адресу Позивача направлено проект додаткових угод про розірвання Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії №7761 від 30.11.2018 та Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії № 996 від 30.11.2018 - тобто, АТ «Херсонобленерго» акцептувало оферту ТОВ «Нікопольська зернова компанія» стосовно розірвання зазначених договорів на наступних умовах: «У зв?язку з волевиявленням Споживача, Сторони дійшли згоди розірвати Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №7761 від 30.11.2018р., укладений між Оператор системи та Споживачем. ???3 моменту набрання чинності цією Угодою, зобов?язання Сторін, що виникли з Договору №7761 від 30.11.2018р. припиняються і Сторони не вважають себе пов?язаними будь-якими правами та обов?язками, що виникли із Договору, окрім: зобов`язань, які на момент вступу в дію цієї Угоди залишилися не виконаними; відповідальності за порушення норм чинного законодавства та умов договорів від 30.11.2018р., допущені в період його дії. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за Договором, до моменту його розірвання. Обов?язки Сторін, виконання яких Сторонами розпочалось до моменту набрання чинності цією Угодою, повинні бути виконані Сторонами в порядку передбаченому чинним законодавством.Ця Угода вважається укладеною і набирає чинності з моменту ї підписання Сторонами та скріплення її печатками Сторін (т.1 а.с.143). 
Як вбачається з матеріалів справи, разом з зазначеним листом-пропозицією про розірвання договорів ТОВ «НЗК» отримало претензію №01-000126 від 31.01.2023 р. про сплату боргу в сумі 325 358,95 грн за послуги з розподілу та компенсацію перетікання реактивної електричної енергії №996 від 07.04.2017 р. та претензію № 01-000127 від 31.01.2023 р. про сплату боргу в сумі 83 476,50 грн. за послуги з розподілу та компенсацію перетікання реактивної електричної енергії №7761 від 20.03.2017 р. (т.1 а.с.155-158). 
Колегія суддів звертає увагу на відсутність у вказаних претензіях періоду, за яким нараховано позивачу заборгованість.
У відповідях на претензії №30 та №31 від 17.02.2023 ТОВ «НЗК» зазначило, що в момент настання вищезгаданих обставин (червень 2022 року) у ТОВ «НЗК» не існувало боргу за послуги з розподілу та компенсацію перетікання реактивної електричної енергії за Об?єктом, а навпаки існувала переплата за ці послуги, 10 075.36 грн за послуги з розподілу та 561.78 грн за компенсацію перетікання реактивної електричної енергії за договором №996, а також переплата за послуги, 9   347,63 грн за послуги з розподілу та 130,19 грн за компенсацію перетікання реактивної електричної енергії. 3 огляду на суми боргу за послуги, вказану у Претензіях, та на те, що на момент захоплення Об?єкту зобов?язань зі сплати послуг у ТОВ «ЗК» не існувало, вказана сума боргу за послуги була сформована за наслідками використання зернового складу (Об?єкту) окупаційною адміністрацією та збройними формуваннями держави агресора, оскільки Товариство ці послуги не отримувало. Виходячи з зазначеного, керуючись ст. 222 Господарського кодексу України, Товариство з обмеженою відповідальністю «НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ» відхиляє вимогу про сплату боргу в сумі 325 358,95 грн. за послуги з розподілу та компенсацію перетікання реактивної електричної енергії №996 від 07.04.2017 р., вказані у претензії №01-000126 від 31.01.2023 та №01-000127 від 31.01.2023 (т.1 а.с.159-162).
У відповіді на лист №01-000128 від 31.01.2023 р. про розірвання договорів про надання послуг з розподілу Товариство з обмеженою відповідальністю «НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ» повідомило відповідача, що з огляду на п. 2 запропонованої редакції додаткової угоди про розірвання договору №996 від 30.11.2018 р., датованої 02.01.2023 р., та додаткової угоди про розірвання договору №7761 від 30.11.2018 р., датованої 02.01.2023 р., та вимоги про сплату боргу вказані в претензії №01-000126 від 31.01.2023 р. та претензії №01-000127 від 31.01.2023 р., до моменту закріплення волевиявлення сторін з цього питання необхідно провести звірку взаєморозрахунків, після чого вже припиняти зобов`язання. На виконання зазначеного позивачем додано акти взаєморозрахунків станом на 01.01.2023. Крім того, розірвання договорів № 996 від 30.11.2018 р. та №7761 від 30.11.2018 р. не вирішує питання комплексно, оскільки послуги з розподілу (передачі) електричної енергії за об?єктами споживання врегульовано публічним договором, який укладався шляхом подання заяв-приєднання, а отже потребує внесення змін в публічний договір шляхом виключення спірних об?єктів споживання (ЕС-кодів) з нього.Конец формы
Отже, предметом розгляду даної справи є наявність або відсутність підстав для розірвання договорів про постачання  електричної енергії №7761 від 20.03.17 та №996 від 07.04.17, а також внесення змін до публічного договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідно до заяв-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №7761 та №996, виключивши з договору об"єкти споживання ідентифікованих системами ЕСІ-кодами 62Z1169282633891, 62Z9273472459503, 62Z0419877678812, 62Z9149580829626.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок відповідно до приписів ст.86 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з наступних підстав.
Місцевий господарський суд у рішенні дійшов висновку, що оскільки Договори про постачання електричної енергії №7761 від 20.03.2017 р. та №996 від 07.04.2017 р. припинили свою дію з 01.04.2019 (з моменту зміни електропостачальника з АТ „Херсонобленерго" на ТОВ „Нью Енерджи Юкрейн", а також враховуючи Постанову НКРЕКП     №312  від 14.03.2018 р. „Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії") - вимоги про їх розірвання задоволенню не підлягають.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про припинення договорів №7761 від 20.03.2017 р. та №996 від 07.04.2017, з огляду на таке.
Як було зазначено вище, 11.06.2018 р. набув чинності Закон України „Про ринок електричної енергії", який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії. 
На виконання положень вищевказаного закону національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), було прийнято Постанову №312 від 14.03.2018  „Про затвердження Правил Роздрібного ринку електричної енергії" (далі - ПРРЕЕ).
Відповідно до Постанови НКРЕКП №1469 від 20.11.2018 видано АТ „Херсонобленерго" ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності; анульовано АТ „Херсонобленерго" ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованими тарифом.
На виконання зазначеного, 30.11.2018 року, шляхом подання заяв-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, в порядку ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО»  повідомило споживача про припинення діяльності постачальника за регульованим тарифом: АТ «Херсонобленерго» та приєднання споживача з 01.01.2019 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії за особовим рахунком №7761 та за особовим рахунком №996 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом.
Враховуючи викладене, АТ „Херсонобленерго" з 01.01.2019 р. мало право здійснювати лише розподіл електричної енергії та надавати послуги із забезпечення перетікання реактивної енергії.
Так, з 1 квітня 2019 року Позивач змінив постачальника електричної енергії (з АТ „Херсонобленерго" на ТОВ „Нью Енерджи Юкрейн"), а з відповідачем залишились взаємовідносини щодо послуг з розподілу електричної енергії на підставі публічного договору та із забезпечення перетікання реактивної енергії на підставі договорі про постачання електричної енергії №7761 від 20.03.2017 р. та №996 від 07.04.2017 з огляду на таке.
Відповідно до абзацу 43 п. 1.1.2 Правил роздрібно ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №312 (далі - Правила), перетікання реактивної електричної енергії - складова фізичних процесів передачі, розподілу та споживання активної електричної енергії, яка спричиняє додаткові технологічні втрати активної електричної енергії, створює додаткове завантаження обладнання електричної мережі та впливає на показники якості активної електричної енергії (рівні напруг). 
3 огляду на п. 4.34. Правил плата за перетікання реактивної електричної енергії призначена для адресного економічного стимулювання ініціативи споживача до впровадження технологічних заходів на вирішення питань з компенсації перетікань реактивної електричної енергії. 
Величина плати за перетікання реактивної електричної енергії визначається оператором системи відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, та цих Правил та зазначається у договорі про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії. 
Згідно абзацу 3 п. 6 Правил, до укладення договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії відповідно до Правил відносини між ОСР/ОСП та споживачем щодо розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії регулюються договорами про постачання електричної енергії та договорами про технічне забезпечення електропостачання споживача між основним споживачем та субспоживачем.
Колегія суддів зазначає, що послуги з перетікання реактивної електричної енергїї не передбачені публічним договором, розміщеному на сайті за посиланням: https://ksoe.com.ua/contract_cabinet/contract_consumer/, який було укладено шляхом подання заяв-приєднання.
В матеріалах справи також відсутні інші договори або додаткові угоди до договору між Позивачем та Відповідачем щодо надання послуги з забезпечення перетікання реактивної електроенергії, окрім договорів №7761 від 20.03.2017 та №996 від 07.04.2017, додатком №9 до яких чітко встановлений порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії. 
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що хоча з 01.04.2019 позивач змінив постачальника електричної енергії з АТ „Херсонобленерго" на ТОВ „Нью Енерджи Юкрейн", у позивача залишись відносини з АТ „Херсонобленерго" з розподілу електричної енергії на підставі подання заяв-приєднання до публічного договору  та надання послуги з забезпечення перетікання реактивної електроенергії, які врегульовані договорами про постачання електричної енергії №7761 від 20.03.2017 та №996 від 07.04.2017.
Судова колегія зазначає, що з огляду на те, що публічним договором не передбачено надання послуг з забезпечення перетікання реактивної електроенергії, а в силу абзацу 3 п. 6 Правил, до укладення договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії відповідно до Правил відносини між ОСР/ОСП та споживачем щодо розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії регулюються договорами про постачання електричної енергії та договорами про технічне забезпечення електропостачання споживача між основним споживачем та субспоживачем, тому судова колегія вважає передчасним висновок суду першої інстанції про відсутність правовідносин позивача та відповідача на підставі договорів №7761 від 20.03.2017 та №996 від 07.04.2017.
Вказане відповідачем не заперечується та додатково підтверджується тим, що у згаданих вище претензіях АТ «Херсонобленерго», якими останнє нарахувало ТОВ «НЗК» за послуги з розподілу електричної енергії та за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії, а саме №01-000126 від 31.01.2023 р. про сплату боргу в сумі 325 358,95 грн за послуги з розподілу та компенсацію перетікання реактивної електричної енергії №996 від 07.04.2017 р. та претензію № 01-000127 від 31.01.2023 р. про сплату боргу в сумі 83 476,50 грн. за послуги з розподілу та компенсацію перетікання реактивної електричної енергії №7761 від 20.03.2017 р. (т.1 а.с.155-158).
Також позивач зазначає, що до повномасштабного вторгнення держави-агресора на територію України та введення воєнного стану у ТОВ «НЗК» не існувало боргу за послуги з розподілу та компенсацію перетікання реактивної електричної енергії за Об?єктом, а навпаки існувала переплата за ці послуги, 10   075,36 грн за послуги з розподілу та 561,78 грн за компенсацію перетікання реактивної електричної енергії за договором №996, а також переплата за послуги, 9   347,63 грн за послуги з розподілу та 130,19 грн за компенсацію перетікання реактивної електричної енергії. 3 огляду на суми боргу за послуги, вказану у Претензіях, та на те що на момент захоплення Об?єкту зобов?язань зі сплати послуг у ТОВ «ЗК» не існувало, вказана сума боргу за послуги була сформована за наслідками використання зернового складу (Об?єкту) окупаційною адміністрацією та збройними формуваннями держави агресора, оскільки Товариство ці послуги не отримувало. 
Натомість, як вже зазначалося вище, в матеріалах справи міститься претензія №01-000126 від 31.01.2023 р. про сплату боргу в сумі 325 358,95 грн за послуги з розподілу та компенсацію перетікання реактивної електричної енергії №996 від 07.04.2017 р. та претензія № 01-000127 від 31.01.2023 р. про сплату боргу в сумі 83 476,50 грн. за послуги з розподілу та компенсацію перетікання реактивної електричної енергії №7761 від 20.03.2017 р. (т.1 а.с.155-158). 
Колегія суддів звертає увагу на відсутність у вказаних претензіях періоду, за яким нараховано позивачу заборгованість.
Окрім того, за домовленістю сторін, ТОВ «НЗК» та енергопостачальник - ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ КРЕЙН» внесли зміни в договір постачання електричної енергії споживачу №С-15/03/22-1 від 15.03.2022 р., додатковою угодою від 07.09.2022 р., виключивши з нього об?єкти споживання, які захоплені збройними формуваннями держави-агресора.
Отже, на даний час залишись відносини лише у ТОВ «НЗК» та АТ «Херсонобленерго» щодо надання послуг з розподілу електричної енергії на підставі подання заяв-приєднання до публічного договору від 30.11.2018 та за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії саме на підставі договорів про постачання електричної енергії №7761 від 20.03.2017 та №996 від 07.04.2017, чим спростовується висновок суду першої інстанції щодо припинення договірних відносин між позивачем та відповідачем за договорами про постачання електричної енергії №7761 від 20.03.2017 та №996 від 07.04.2017.
Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною другою статті 653 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частинами першою та другою статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Отже, зазначеною нормою встановлено основне правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однією зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.
Суд зазначає, що підстави для зміни або розірвання договору визначені статтями 651, 652 ЦК України і за загальним правилом, викладеним в частинах перших цих статей, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Разом з тим, законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.
Суд зазначає, що право сторін (на вимогу заінтересованої сторони) на внесення змін до договору у судовому порядку у випадку істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, передбачено частиною другою статті 652 ЦК України.
Для прийняття судом рішення про зміну договору відповідно до частини другої статті 652 ЦК України у справі має бути встановлена наявність одночасно наступних умов:
1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;
3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Частина 4 цієї статті передбачає, що зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.
З наведеного слідує, що передбачена ст. 652 ЦК України можливість зміни договору може мати місце за наявності таких умов:
- істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору;
- одночасною наявністю чотирьох умов, визначених частиною 2 вказаної статті;
- доведення позивачем та встановлення судом винятковості даного випадку, тобто тієї обставини, що розірвання укладеного договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.
Отже, за змістом наведених законодавчих положень зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин в судовому порядку, як і розірвання договору з цих підстав, виходячи з принципу свободи договору, є заходами, що застосовуються за наявності підтвердження дійсної істотної зміни обставин, з яких виходили сторони, укладаючи цей правочин.
Істотна зміна обставин, у свою чергу, є оціночною категорією, яка полягає у зміні договірного зобов`язання таким чином, що його виконання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків.
При цьому закон пов`язує можливість внесення змін до договору у судовому порядку не лише з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України.
Таким чином, звертаючись з позовом про внесення змін до договору у зв`язку з істотною зміною обставин, позивач повинен за допомогою належних та допустимих доказів довести наявність усіх чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України.
Так, скаржник зазначає, що на момент подання позовної заяви Милівська сільська територіальна громада, Бериславського району, до якої відноситься с. Качкарівка, та Нижньосірогозька селищна територіальна громада, Генічеського району, до якої відноситься с. Сірогози, входили в Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, від 25.04.2022 p. №75. 
Наразі, згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року Ne309, Милівська сільська територіальна громада, Бериславського району входить до переліку території можливих бойових дій та постійно перебуває під обстрілами, а вся територія Генічеського району входить до переліку тимчасово окупованих російською федерацією території України.
Також на додаткове підтвердження даних обставин Позивачем було надано наказ №56-3Д від 17.06.2022 р. про призупинення трудових відносин з працівниками захоплених зерносховищ, додаткова угода №52 від 17.06.2022 р. про звільнення орендаря захоплених зерносховищ від сплати орендної плати, заяви ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» про вчинення кримінального правопорушення №272 від 22.06.2022 р., б/н від 23.06.2022 р., додаткову угоду від 07.09.2022 р. до договору постачання електричної енергії споживачу № С-15/03/22-1 від 15.03.2022 р. між ТОВ «НЗК» та ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮРЕЙН» про виключення захоплених зерносховищ з числа об?єктів споживання (постачання) електричної енергії.
Враховуючи вказане, судова колегія ввважає правомірними заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання вищезазначених договорів саме за наявності всіх чотирьох вимог, передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України, а саме:   
1)   в момент укладення договорів сторони не могли виходити з того, що розпочнеться військова агресія російської федерації проти України та об`єкти споживання позивача будуть захоплені збройними формуваннями держави-агресора;   
2) позивач, як заінтересована сторона, при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися, не міг усунути причини настання цих обставин, тобто позивач не мав можливості протидіяти збройним формуванням держави-агресора захопленню об`єктів споживання;
3)   подальше виконання договорів порушує майнові інтереси позивача і позбавляє його того, на що він розраховував при укладенні договорів, оскільки послугами з розподілу електричної енергії та перетікання реактивної фактично користується держава-агресор; 
4) із суті договорів та звичаїв ділового обороту не випливає те, що позивач зобов`язаний нести збитки, здійснюючи взаєморозрахунок за послуги розподілу електричної енергії та перетікання реактивної, фактично при цьому не отримуючи послуги, а відповідач, в свою чергу, буде отримувати все, на що розраховував при укладенні договору.
Підсумовуючи вищевикладені обставини справи, проаналізувавши матеріали справи, а саме , з огляду:
- на об`єктивні та загальновідомі обставини, а саме повномасштабне вторгнення держави-агресора на територію України та введення воєнного стану, те, що Милівська сільська територіальна громада, Бериславського району, до якої відноситься с. Качкарівка, та Нижньосірогозька селищна територіальна громада, Генічеського району, до якої відноситься с. Сірогози, входять в Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій та які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, від 25.04.2022 p. №75, наявність в матеріалах справи доказів на підтвердження вищенаведеного, 
- на отримання відповідачем листів  позивача №62 від 22.06.2022 та №76 від 14.07.2022 про неможливість виконання зобов`язань за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 у зв`язку з протидією законній господарській діяльності товариства, встановленням окупаційної адміністрації на тимчасово окупованій території Херсонської області та припиненням господарської діяльності позивача,
- наказ №56-3Д від 17.06.2022 р. про призупинення трудових відносин з працівниками захоплених зерносховищ позивача, 
судова колегія вважає доводи позивача щодо розірвання договорів на підставі ч.3 ст.652 ЦК України та внесення змін до публічного договору обгрунтованими, а висновок місцевого господарського суду щодо відсутності умов передбачених ст. 652 ЦК України, невірним та таким, що не відповідає обставинам справи, оскільки позивачем на підставі належних та допустимих доказів відповідно до приписів ст.ст.73, 74,76, 77 ГПК України обгрунтовано зазначено кожну об`єктивну умову, визначену вказаною статтею 652 ЦК України.
За змістом   статті 188   Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
Законодавець передбачає можливість розірвання договору у судовому порядку за ініціативою однієї із сторін договору. При цьому на розгляд суду можуть передаватися вимоги про розірвання договору не з будь-яких підстав, а лише з тих, що передбачені законом або договором.
Такими підставами для розірвання договору, передбаченими законом, є: - істотне порушення договору його стороною (частина друга статті 651 Цивільного кодексу України), - істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (стаття 652 Цивільного кодексу України), - інші випадки, встановлені договором або законом (частина друга статті 651 Цивільного кодексу України).
Аналіз положень статей 651, 652 Цивільного кодексу України свідчить про те, що право на розірвання договору в судовому порядку має будь-яка сторона договору у певних, визначених законом (зазначених вище) випадках. Право сторони договору на розірвання договору в судовому порядку передбачене законом, зокрема частиною другою статті 651 та частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України, і це право не залежить від того, чи має сторона договору, яка ініціює розірвання договору в судовому порядку, право на одностороннє його розірвання відповідно до закону чи договору. Одностороннє розірвання договору у випадках, передбачених законом чи договором, та розірвання договору в судовому порядку є різними окремими способами розірвання договору. Закон передбачає право будь-якої сторони договору на його розірвання в судовому порядку, не обмежує це право можливістю звернення до суду лише тієї сторони договору, яка в силу закону чи умов договору має право на одностороннє розірвання договору.
Згідно з частинами другою та третьою статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. Відповідно до частин 2 - 4   статті 188   Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. 
Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Отже   стаття 188   Господарського кодексу України визначає порядок зміни / розірвання господарських договорів. Правила, передбачені ч. 2 - 4   ст. 188   Господарського кодексу України, є матеріально-правовими, а не процесуальними.
Процедура, передбачена ними, не відноситься до випадків обов`язкового досудового врегулювання спору в розумінні частини третьої статті 124 Конституції України. Частинами 2 та 3   статті 188   Господарського кодексу України встановлений порядок проведення сторонами договору переговорів щодо добровільної зміни чи розірвання договору. Частина 4 цієї статті передбачає можливість (право) заінтересованої сторони на звернення до суду, якщо виник спір. Обставина того, що сторона спору не скористалася процедурою його позасудового врегулювання, не позбавляє її права реалізувати своє суб`єктивне право на зміну чи припинення (розірвання) договору та вирішити існуючий конфлікт у суді в силу прямої вказівки, що міститься у частині 2 статті 651 Цивільного кодексу України.
Підставами для виникнення юридичного спору про внесення змін у договір чи про його розірвання, який підлягає вирішенню судом є обставини, наведені у частині 2 статті 651 Цивільного кодексу України, і ці обставини виникають в силу прямо наведених у цій нормі фактів та подій, що зумовлюють правову невизначеність у суб`єктивних правах чи інтересах. Право особи на звернення до суду для внесення змін у договір чи його розірвання у передбаченому законом випадку відповідає статті 16 Цивільного кодексу України, способам, передбаченим нею (зміна чи припинення правовідношення) та не може ставитися в залежність від поінформованості про позицію іншої сторони чи волевиявлення іншої сторони.
Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 1, 2, 4, 5, 8, 10, 11 частини третьої статті 2 ГПК України).
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на   справедливий   і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Важливим елементом верховенства права є гарантія   справедливого   судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що стаття 6 Конвенції містить гарантії   справедливого   судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.
Основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.
Аналогічні правові висновки Верховного Суду щодо застосування   статті 188   Цивільного кодексу України у правовідносинах, пов`язаних з розірванням договорів, викладені, зокрема у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 910/20557/17, від 18 квітня 2019 року у справі № 910/22752/17, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі №   920/418/19,   від 16 лютого 2021 у справі № 910/2861/18, від 18 березня 2021 року.
Отже, надсилання відповідачу пропозицій про розірвання спірного договору є виключно правом, а не обов`язком позивача, тому недотримання вимог частини другої статті 188 Господарського кодексу України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання умов договору не позбавляє позивача права звернутися до суду з позовом до відповідача про розірвання договору за наявності спору.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18 березня 2021 року у справі №910/3104/20.
Верховний Суд у постановах від 26.06.2018 у справі № 922/2883/16, від 31.10.2018 у справі №916/170/18, від 10.02.2021 у справі №908/288/20 виснував щодо застосування   частини 5 статті 188 Господарського кодексу України, відповідно до якого   частина 5 статті 188 Господарського кодексу України   передбачає, що суд має право встановити у рішенні дату зміни або розірвання договору, яка може бути іншою, ніж дата набрання чинності рішенням суду.
У Принципах Європейського договірного права вказано, що якщо сторони не досягли згоди щодо врахування істотної зміни обставин у розумний строк, суд може припинити дію договору на дату та час, визначені судом, або змінити договір таким чином, щоб розподілити між сторонами справедливою мірою втрати та вигоди, які є результатом зміни обставин (ст.6.111) (висновок Верховного Суду у постанові від 31.08.2022 у справі №910/15264/21).
Як вище зазначено, позивач   листом №62 від 22.06.2022   повідомив відповідача про повну неможливість виконання зобов`язань за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії у зв`язку з протидією законній господарській діяльності товариства, встановленням окупаційної адміністрації на тимчасово окупованій території Херсонської області і безпосереднім захопленням окремих комплексів будівель та споруд (зерносховищ) збройними формуваннями держави-агресора. Також листом №76 від 14.07.2022 ТОВ «НЗК»   звернулось до   відповідача, в якому зазначено, що, не зважаючи на вказані обставини, в липні 2022 року, від енергопостачальника -ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН», товариством отримано документи (акти приймання-передачі) за червень, що включають в себе електроенергію спожиту на зерносховищах захоплених збройними формуваннями держави-агресора. Товариство зазначило, що повністю втратило контроль над об`єктами нерухомості, підключених до енергоживлення, через захоплення їх збройними формуваннями держави-агресора, виходячи з чого оплату послуг з розподілу електричної енергії та перетікання реактивної вважає співпрацею з державою-агресором та його фінансуванням, що товариство категорично відмовляється здійснювати. З урахуванням вказаного, товариство не погоджується з даними, викладеними в актах прийому-передачі послуг та вимагає зробити перерахунок вартості послуг, без врахування періоду з якого об`єкти споживання були захоплені збройними формуваннями держави-агресора (з 22.06.2022). Крім того, просить АТ «Херсонобленерго» відключити об`єкти споживання від енергоживлення (т.1 а.с.78).
Матеріали справи містять лише лист АТ «Херсонобленерго» №20/07-01854 від 22.08.2022, яким останній повідомив, що Між ОСР та споживачем ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН», a caме ТОВ «НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ» не було припинено договірних відносин з розподілу електричної енергії, через не виконання порядку, передбаченого ПРРЕЕ, АТ «Херсонобленерго» змушене відмовити у виключені вищевказаних IC-кодів точок обліку з переліку реєстра споживачів ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН» (т.1 а.с.79).
При цьому, за домовленістю сторін, ТОВ «НЗК» та енергопостачальник - ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ КРЕЙН» внесли зміни в договір постачання електричної енергії споживачу №С- 15/03/22-1 від 15.03.2022 р., додатковою угодою від 07.09.2022 р., виключивши з нього об?єкти споживання захоплені збройними формуваннями держави-агресора (т.1 а.с.80-81).
Також слід звернути увагу, що 31.01.2023 із супровідним листом №01-000128, Відповідачем на адресу Позивача направлено проект додаткових угод про розірвання Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії №7761 від 30.11.2018 та Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії № 996 від 30.11.2018 - тобто, АТ «Херсонобленерго» акцептувало оферту ТОВ «Нікопольська зернова компанія» стосовно розірвання зазначених договорів , однак з оплатою заборгованості згідно з претензією , наявною в матеріалах справи.
Враховуючи введення воєнного стану на території України з 24.02.2022р., зважаючи на встановленням окупаційної адміністрації на тимчасово окупованій території Херсонської області і безпосереднім захопленням комплексів будівель та споруд (зерносховищ) позивача збройними формуваннями держави-агресора, а також з урахуванням того, що надсилання пропозиції про розірвання спірного договору є виключно правом, а не обов`язком позивача, тому судова колегія вважає лист позивача №62 від 22.06.2022, направлений в зазначених виключних умовах,    фактично пропозицією про розірвання відповідних договорів та внесення змін до  публічного договору про надання послуг з передачі електроенергії шляхом виключення з відповідних  заяв-приєднань від 30.11.2018 вищезазначених об`єктів позивача, у відповідності до вимог ст.188 ГК України, саме з 22.06.2022. 
В даному випадку судова колегія вважає необхідним врахувати той факт, що позивач довів належним чином в ході судового розгляду, що ТОВ «НЗК» фактично не отримувало послуги з розподілу та перетікання електричної енергії, про що неодноразово повідомляв  відповідача. Однак, не зважаючи на відсутність зміни обставин ведення господарської позивача за період з 22.06.2022 по 31.01.2023,  відповідач лише 31 січня 2023 року погодився на розірвання договорів з позивачем з вимогами про оплату боргів.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, договір про постачання електричної енергії №7761 від 20.03.2017 р., та договір про постачання електричної енергії №996 від 07.04.2017 р., укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ» та Акціонерним товариством «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» розірвати з 22 червня 2022року, внести зміни до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ» з Акціонерним товариством «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» з 22 червня 2022року шляхом виключення з Заяви-приєднання від 30.11.2018  до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №7761 від 20.03.2017 р. абзацу другого: «Об`єкт нерухомого майна, за адресою: Херсонська обл., C. Качкарівка, вул. Придінпровська (Ворошилова) б. б/н. ЕСІ-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача: 62Z1169282633891» та внести зміни до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ» з Акціонерним товариством «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» з 22 червня 2022року шляхом виключення з заяви-приєднання від 30.11.2018  до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №996 від 07.04.2017 р. абзацу другого: «Об`єкт: Київстар (техоблік), за адресою: Херсонська обл., C. Сірогози, вул. Миру, 1; ЕСІ-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача: 62Z9273472459503;  Комбінат хлібопродуктів, за адресою: Херсонська обл., с. Сірогози, вул. Миру,1; ЕСІ-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача: 62Z0419877678812; Лайфселл (техоблік), за адресою: Херсонська обл., c. Сірогози, вул. Миру, 1; ЕСІ-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача: 62Z9149580829626».
Відповідно до ч.1   ст.277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ" на рішення Господарського суду Одеської області від 12.04.2023 у справі №916/3205/22 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 129, 253, 269, 270, п.2 ч.1 ст. 275,  ч.1 ст. 277, ст. 281-284 ГПК України, колегія суддів
                                                  ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ" на рішення Господарського суду Одеської області від 12.04.2023 у справі №916/3205/22 задовольнити.
Рішення Господарського суду Одеської області від 12.04.2023 у справі №916/3205/22 скасувати.
Ухвалити нове рішення, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:
«Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ" до Акціонерного товариства "Херсонобленерго" про розірвання договорів про постачання  електричної енергії та зміни публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії - задовольнити.
Розірвати договір про постачання електричної енергії №7761 від 20.03.2017 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ» та Акціонерним товариством «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» з 22 червня 2022 року.
Розірвати договір про постачання електричної енергії №996 від 07.04.2017 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ» та Акціонерним товариством «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» з 22 червня 2022 року.
Внести зміни до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ» з Акціонерним товариством «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» з 22 червня 2022 року шляхом виключення з Заяви-приєднання від 30.11.2018  до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №7761 від 20.03.2017 р. абзацу другого:  
«Об`єкт нерухомого майна, за адресою: Херсонська обл., C. Качкарівка, вул. Придінпровська (Ворошилова) б. б/н. ЕСІ-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача: 62Z1169282633891».
Внести зміни до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ» з Акціонерним товариством «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» з 22 червня 2022 року шляхом виключення з заяви-приєднання від 30.11.2018  до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №996 від 07.04.2017 р. абзацу другого: 
«Об`єкт: Київстар (техоблік), за адресою: Херсонська обл., C. Сірогози, вул. Миру, 1; ЕСІ-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача: 62Z9273472459503; 
Комбінат хлібопродуктів, за адресою: Херсонська обл., с. Сірогози, вул. Миру,1; ЕСІ-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача: 62Z0419877678812; 
Лайфселл (техоблік), за адресою: Херсонська обл., c. Сірогози, вул. Миру, 1; ЕСІ-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача: 62Z9149580829626».
Стягнути з Акціонерного товариства "Херсонобленерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ" витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у суми 7443 грн, а також витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 11   164,50 грн.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку вимог ст.ст.287,288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 12.07.2023.

Головуючий  суддя:                                                                           А.І. Ярош

Судді:                                                                                                    Г.І. Діброва

                                                                                                                                 Н.М. Принцевська