Справа № 344/13166/22 
Провадження № 22-ц/4808/923/23 
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М. 
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (суддя-доповідач)                Девляшевського В.А.
суддів:                                        Баркова В.М., Мальцевої Є.Є.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  представника  ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду в складі судді Антоняка Т.М., ухвалене 16 травня 2023 року в м. Івано-Франківську, повний текст якого виготовлено 22 травня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,
в с т а н о в и в :
У жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.
Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що сторони є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 грудня 2018 року на її користь з відповідача стягнуто аліменти щомісячно в розмірі по 1 800,00 грн на утримання сина. В зв`язку з покращенням матеріального становища відповідача, який відкрив свою фірму у Польші, вона звернулась до суду за зміною способу стягнення аліментів. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 09 жовтня 2019 року вирішено змінити розмір стягуваних аліментів до частки всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Виходячи з розміру середньої заробітної плати працівника для місцевості, державним виконавцем здійснювалось нарахування аліментів по 3 000,00 грн щомісячно. Проте, відповідач свій обов`язок по сплаті аліментів на утримання сина належним чином не виконував. Відтак, станом на 25 травня 2022 року його заборгованість становила 69 412,78 грн. 
04 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ВДВС в м. Івано-Франківську з заявою про перерахунок аліментів за весь період на підставі податкових декларацій про його майновий стан. З довідки з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування вбачається, що дохід відповідача за 2021 рік становив 7 730,00 грн, а за 2022 рік – 7 980,00 грн. Здійснивши перерахунок, державний виконавець, виходячи з розміру доходу боржника в сумі 1280,00 грн в місяць, визначив розмір аліментів як 50% прожиткового мінімуму на дитину. 
На думку позивачки, ОСОБА_1 не бажає брати участь в утриманні сина, а тому свідомо занижує розмір своїх доходів. Разом з тим він є співзасновником двох фірм – ТОВ «Автоюніверс» та ТОВ «Польсько-українська служба безпеки «Легіон». Надаючи в оренду автомобілі в Україні та за кордоном, відповідач отримує доходи набагато більші від задекларованих. Крім того у 2021 році останній придбав автомобіль SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску.
На даний час сума аліментів, які нараховані державним виконавцем, є недостатньою для матеріального забезпечення дитини, оскільки витрати на повсякденні потреби є значно вищими. Вказане ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. У зв`язку з погіршенням матеріального становища одержувача аліментів, адже їх розмір зменшився, просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з ОСОБА_1 10 000,00 грн щомісячно на утримання сина. 
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16 травня 2023 року, з врахуванням ухвали про виправлення описки від 19 червня 2023 року, позов задоволено частково. Змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Івано-Франківського міського суду від 09 жовтня 2019 року з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі по 7 000,00 (сім тисяч) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, починаючи з дня набрання даного рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Не погодившись з рішенням суду з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду в частині визначення розміру аліментів скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 2 500,00 грн.
Вважає, що суд не врахував, що позивачка не надала доказів погіршення її матеріального становища чи зміни сімейного стану, погіршення стану здоров`я тощо. Аналогічно нею не представлено доказів поліпшення матеріального становища відповідача. Відтак, на думку апелянта, суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про можливість стягнення з нього аліментів в розмірі 7 000,00 грн. 
Посилання на те, що він отримує доходи, будучи співзасновником ТОВ «Автоюніверс» та ТОВ «Польсько-українська служба безпеки «Легіон», не відповідають дійсності. Так, ТОВ «Автоюнсервіс» зареєстроване 06 лютого 2019 року, тобто до ухвалення Івано-Франківським міським судом рішення від 09 жовтня 2019 року про зміну способу стягнення аліментів. При цьому розмір частки у статутному капіталі ОСОБА_1 становить всього 5 000.00 грн. Розмір статутного капіталу ТОВ «Польсько-українська служба безпеки «Легіон» - всього 1 000,00 грн. Крім того, ОСОБА_1 не отримує доходи від діяльності цього товариства. 
Також зазначає, що на утриманні у відповідача перебуває його дочка від першого шлюбу - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, з часу ухвалення рішення про зміну аліментів змінився його сімейний стан, оскільки він 03 вересня 2020 року одружився з ОСОБА_8 . Батько ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи, а мати – досягла пенсійного віку.
Відтак, зважаючи на вказані обставини, представник апелянта вказує, що його довіритель не має об`єктивної можливості сплачувати аліменти у розмірі, який визначений рішенням суду першої інстанції.
Вважає, що суд не звернув увагу, що аліменти у мінімальному рекомендованому чи у більшому розмірі можуть бути призначені лише у випадку достатності заробітку відповідача, докази яких в матеріалах справи відсутні. Зазначає, що ОСОБА_1 визнає позовні вимоги частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 2 500,00 грн на місяць, оскільки саме такий розмір є близьким до мінімально рекомендованої суми, визначеної частиною 2 статті 182 СК України.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 покликається на законність та обґрунтованість рішення суду. Натомість, доводи апеляційної скарги вважає такими, що не містять підстав для його скасування.
В силу частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення місцевого суду відповідає цим вимогам.
Судом встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.12.2018 року з ОСОБА_4 стягнуто на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі по 1 800 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 17.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 09 жовтня 2019 року змінено розмір аліментів до 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З довідки, наданої державним виконавцем, станом на 01 липня 2022 року заборгованість зі сплати аліментів на виконання названого рішення суду у платника становила 52 218,62 (а.с. 8).
Вказана заборгованість погашена ним 13 липня 2022 року, на підтвердження чого надано копію квитанції (а.с. 58).
Звертаючись до суду з цим позовом та обгрунтовуючи свої вимоги стосовно збільшення розміру аліментів на утримання сина до 10 000,00 грн щомісячно, ОСОБА_2 покликалась на недостатність розміру стягуваних аліментів для належного забезпечення дитини. Вказувала, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, засновником двох товариств, надає послуги з оренди автомобілів в Україні та за кордоном, від чого отримує високі доходи, придбав автомобіль, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у більшому розмірі. 
В свою чергу, відповідач заперечував покращення свого матеріального становища з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів. Натомість зазначив, що його матеріальне становище є скрутним, оскільки на даний час він утримує дочку та сина, а також батька інваліда третьої групи та матір пенсіонерку.
З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що відповідач 06.02.2019 року став засновником ТОВ «Автоюніверс», а 29.10.2019 року - співзасновником ТОВ «Польсько-українська служба безпеки «Легіон». Крім того, відповідач з 15 липня 2021 року зареєстрований як фізична особа-підприємець.
Згідно із довідкою ТОВ «Польсько-українська служба безпеки «Легіон» від 07.10.2022 року № 07/10/2022 вбачається, що ОСОБА_1 не отримує доходи від діяльності вказаного товариства у вигляді заробітної плати, виплати дивідендів чи інших видів доходу.
Згідно із довідкою з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 11.07.2022 року дохід ОСОБА_1 за 2021 рік становить 7730,00 грн., а за 2022 рік - 7980,00 грн. На підставі поданих податкових декларацій про майновий стан старшим державним виконавцем було проведено розрахунок із сплати аліментів згідно виконавчого листа № 344/15304/19 від 28 листопада 2019 року, виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментних платежів станом на 01.07.2022 року. З даного розрахунку вбачається, що з липня 2021 року розмір доходу боржника, з якого проводиться розрахунок, становить 1 280,00 гривень і тому розмір аліментів, нарахований на утримання їх сина в цей місяць і в наступні місяці, становить 1 255, 00 гривень. Отже, позивачка фактично була позбавлена можливості отримувати аліменти в очікуваному розмірі.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є батьком неповнолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на вищенаведене, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я. 
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що розмір присуджених аліментів необхідно змінити, а новий розмір визначити з врахуванням положень статті 182 СК України. 
Ухвалюючи рішення, суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважав за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 7 000,00 гривень. При вирішенні питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд взяв до уваги, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності.
Беручи до уваги, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дітей до повноліття незалежно від розміру їх доходів, апеляційний суд погоджується з висновком суду про обгрунтованість збільшення стягнення аліментів в зазначеному розмірі.
Колегія суддів враховує, що відповідач є працездатною, фізично здоровою особою, що здатна забезпечувати належний рівень утримання, як себе, так і малолітньої дитини, оскільки є суб`єктом підприємницької діяльності. Він несе витрати на утримання свого майна, а також затрати, як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, які не відображаються у жодній формі звітності. Крім того, відповідач визнав, що ним в листопаді 2020 року придбано автомобіль SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску. Його посилання на те, що кошти на купівлю транспортного засобу він позичив, колегія до уваги не приймає, оскільки це не спростовує факт придбання автомобіля. Більше того, судом встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів відповідач погасив одним платежем 13 липня 2022 року, що свідчить про його матеріальну спроможність. Колегія також враховує, що відповідачем у 2021 році відкрито три банківські рахунки (а.с. 10).
В розрахунку податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою за 2021 рік, ОСОБА_1 зазначив, що надає в оренду автомобілі і легкові автотранспортні засоби. З огляду відкритих джерел Інтернет вбачається, що середня вартість оренди автомобіля на добу становить 2 481,00 грн. 
Колегія зауважує, що наявність у відповідача інших дітей не позбавляє його обов`язку надавати матеріальну допомогу синові від попереднього шлюбу. Крім того, докази про утримання старшої дочки, яка проживає з матір`ю в Польші, він не надав. Аналогічно ОСОБА_1 не довів тієї обставини, що його батьки знаходяться в нього на утриманні.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 визнав обставини позову в частині збільшення витрат на утримання дитини та підтвердив фінансову можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі – 2500,00 грн щомісячно. Доводів з приводу неможливості нести витрати у визначеному судом розмірі, як і доводів з приводу реального доходу ОСОБА_1 , апеляційна скарга не містить. 
Судове рішення в даній справі ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції.
Підстав для скасування рішення суду за наведених апелянтом доводів немає.
З огляду на це апеляційна скарга відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа віднесена законом до малозначних, рішення в ній не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 
Керуючись статтями 374, 375, 381 – 384, 389 ЦПК України, суд 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 16 травня 2023 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 

Головуючий                                                                        В.А. Девляшевський
Судді:                                                                                В.М. Барков
       Є.Є. Мальцева

Повний текст постанови виготовлено 27 липня 2023 року.