справа № 758/9543/20                                     головуючий у суді І інстанції Гребенюк В.В.
провадження № 22-ц/824/7828/2023             суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
02 серпня 2023 року                                                                                      м. Київ
Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.
 
розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бернер Експо», Фонд державного майна України, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозов Геннадій Вікторович, про визнання права власності, -
В С Т А Н О В И В:
          У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив визнати за ним право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
          В лютому 2022 року Подільська окружна прокуратура м. Києва звернулася до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі №758/9543/20 до набрання законної сили рішенням Подільського районного суду міста Києва у справі №758/12211/21.
          В жовтні 2022 року третя особа Фонд державного майна України звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі №758/9543/20 до набрання законної сили рішенням Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/12211/21.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року клопотання Подільська окружна прокуратура м. Києва та Фонд державного майна України задоволено. Провадження у цивільній справі № 758/9543/20 за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Бернер Експо», Фонд державного майна України, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозов Геннадій Вікторович, про визнання права власності - зупинено до набрання законної сили рішенням Подільського районного суду міста Києва у цивільній справі № 758/12211/21 за позовом Подільської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Фонду Державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гілка», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бернер Експо», ОСОБА_1 , треті особи: Державне підприємство «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», Державний реєстратор комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Поліщук Вікторія Миколаївна про визнання недійсними правочинів, скасування державної реєстрації та витребування майна.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач вказує про те, що дані справи не є тотожними за предметом позову, різняться за складом учасників і головне - відсутня необхідна «об`єктивна неможливість розгляду справи». При цьому, законодавець чітко передбачив, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Ба-більше, законодавець не передбачив норму, якою можна зупинити провадження на стадії судового розгляду, вказане питання можна вирішиш лише під час підготовки справи до розгляду по-суті (на підготовчому провадженні). Крім того, аналізуючи матеріали справи, апелянт дійшов до переконання щодо відсутності обставин, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно вирішити спір по суті про оспорюванню права власності по даній справі. У матеріалах справи наявні докази, які дають можливість суду першої інстанції встановити та оцінити ті обставини та факти, на які посилаються сторони спірних правовідносин на обґрунтування своїх вимог і заперечень. Суд першої інстанції помилково не врахував положення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, відповідно до якого суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Помилкове зупинення провадження створює перепони для руху даної цивільної справи, яке впливає на тривалість судового провадження, швидкість здійснення правосудця, порушує право позивача на справедливий суд, що повинно бути забезпечено відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на вимоги закону належної уваги не звернув, не проаналізував предмети, підстави спорів, персональний склад учасників у відповідних справах, та необґрунтовано задовольнив клопотання про зупинення справи № 758/9543/20.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» вказує про те, що з наявних судових справ вбачається, що спірні правовідносини виникли щодо нежитлової будівлі загальною площею 890 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, позовними вимогами у справі №58/9543/20 є визнання права власності на вищевказане нерухоме майно. У той же час, позовними вимогами у справі №758/12211/21 є визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності на вказане майно. Укладення правочину, внесення змін до Державного реєстру прав про нерухоме майно є першочерговою дією щодо набуття права на таке майно. Визнання права власності на підставі укладеного правочину є другорядним, похідним після укладення відповідного правочину. Враховуючи наявні позовні вимоги в пов`язаних судових справах, першочерговим підлягає встановленню та вирішенню спір щодо законності укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, його державної реєстрації. І лише після розгляду цих вимог можливо розглядати позовні вимоги щодо права власності на спірне майно, адже ОСОБА_1 просить визнати право власності саме на підставі договору купівлі-продажу. З наведеного вбачається, що предмет та підстави позову про визнання права власності (справа №758/9543/20) обумовлюють об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до розгляду іншої справи - про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, скасування державної реєстрації права власності на вказане майно (справа №758/12211/21), де будуть встановлені або спростовані обставини, факти, що впливатимуть на збирання та оцінку доказів, які матимуть значення для вирішення зупиненої справи та впливатимуть на наявність підстав для задоволення позову повністю або частково, або відмови у ньому. Враховуючи наведене, апеляційна скарга є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.
У відзиві на апеляційну скаргу третя особа Фонд державного майна України зазначає, що справа № 758/9543/20 та справа № 758/12211/21 є пов`язаними, так як прийняття судом рішення у справі № 758/12211/21 матиме істотне значення для правомірності преюдиційних обставин, на які посилається ОСОБА_1 як на одну з ключових підстав позову. Фонд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності об`єктивної неможливості розгляду справи № 758/9543/20 до вирішення іншої справи, яка полягає у тому, що рішення суду в справі № 758/12211/21 встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі № 758/9543/20. Рішення у справі № 758/12211/21 сприятиме повному та об`єктивному розгляду даної справи, відтак, провадження у цій справі доцільно зупинити до ухвалення рішення суду у справі № 758/12211/21.
У відзиві на апеляційну скаргу Подільська окружна прокуратура міста Києва вказує про те, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі є необґрунтованими та безпідставними, рішення суду першої інстанції про зупинення провадження є законним, обґрунтованим і ухвалене на підставі повно і всебічно досліджених доказів, наявних в матеріалах цивільної справи. Судом першої інстанції правильно встановлено, що з урахуванням обставин справи № 758/9543/20 та справи № 758/12211/21, в яких спір виник з подібних правовідносин, предметом спору в обох справах є нежитлова будівля по АДРЕСА_1 , тотожнім є і суб?єктний склад, існує об`єктивна неможливість розгляду справи № 758/9543/20 до вирішення справи №758/12211/21 і до набрання законної сили судовим рішенням в цій справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про зупинення провадження у справі, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу необґрунтованою виходячи з наступного.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
У постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 520/7367/17 Верховний Суд зазначив, що зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.
З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.
Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.
Предметом позову у даній цивільній справі є визнання права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з матеріалів справи, Подільським районним судом міста Києва розглядається цивільна справа № 758/12211/21 за позовом Подільської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Фонду Державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гілка», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бернер Експо», ОСОБА_1 , треті особи: Державне підприємство «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», Державний реєстратор комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Поліщук Вікторія Миколаївна, про визнання недійсними правочинів, скасування державної реєстрації та витребування майна.     
Відповідно до долучених до клопотання Подільської окружної прокуратури міста Києва доказів, позовні вимоги у справі № 758/12211/21 стосуються нерухомого майна - нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 у справі № 357/10397/19 зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно з п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі, суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом, чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи
Так, від вирішення питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, скасування державної реєстрації права власності залежатиме вирішення позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно. Встановлені в судовому рішенні у справі №758/12211/21 факти матимуть преюдиційне значення для розгляду даної справи, що виключить можливість ухвалення судами суперечливих рішень.  
          У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Оскаржуючи ухвалу суду про зупинення провадження у справі, ОСОБА_1 не звернув уваги, що суд першої інстанції, розглядаючи справу в межах його позовних вимог, позбавлений можливості надати оцінку  договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, право власності на яку на підставі цього ж  договору просить визнати за собою позивач,  на предмет його недійсності. 
          Відтак, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги в частині відсутності підстав до зупинення провадження у справі.
Оскільки рішенням у справі № 758/12211/21  можуть бути встановлені обставини, які фактично виключають можливість визнання права власності на  нежитлову будівлю за позивачем,  суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що необхідності зупинення провадження у цій справі до ухвалення рішення суду у справі № 758/12211/21.
Отже, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення. 
На підставі викладеного та керуючись статтями 252, 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді                                                                                              Фінагеєв В.О.
 
                                                                                                        Кашперська Т.Ц.
                                          
                                                                                                        Яворський М.А.