ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/32099/21                                             Головуючий у І інстанції - Васильченко І.П.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 вересня 2023 року                                                                                           м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                                 суддів:                  Костюк Л.О., Оксененка О.М.,  

                           при секретарі:                 Височанській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом Представництва «Дентсплай Лімітед» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Представництво «Дентсплай Лімітед» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28 липня 2021 року № 00567470708, № 00566330710.
Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач вказав, що податкове повідомлення-рішення прийнято за відсутності у діях Позивача порушень приписів податкового законодавства, оскільки Представництво «Дентсплай Лімітед» послідовно здійснювало діяльність виключно допоміжного та підготовчого характеру по відношенню до основної діяльності Компанії. Доводи Відповідача, що діяльність Представництва тотожна із основною діяльністю Компанії жодним чином не обґрунтовані та є безпідставними. Позивачем наголошено на тому, що останній завжди проводив діяльність, яка підпадає під визначення постійного представництва, а тому мав право на використання пільги зі звільнення від сплати податку на прибуток згідно з Податковим кодексом України та Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна.
Щодо застосування до Представництва «Дентсплай Лімітед» положень підпункту 141.4.7 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України та коефіцієнту 0,7 Позивач зазначив, що вказаний коефіцієнт може бути застосований лише тоді, коли неможливо достовірно прорахувати і підтвердити доходи та витрати нерезидента у зв`язку з функціонуванням постійного представництва. Проте Позивач вважає, що такий підхід Контролюючого органу відносно Представництва «Дентсплай Лімітед» є неправомірним та необґрунтованим, оскільки всі доходи та витрати, пов`язані з діяльністю Представництва є очевидними та належним чином підтвердженими.
Щодо неподання звітності Позивач зазначив про те, що операції Представництва нерезидента, яке не відповідало ознакам постійного, та які здійснювались виключно у межах діяльності, яка має підготовчий або допоміжний характер для такого нерезидента, не визнаються контрольованими для цілей ст. 39 Податкового кодексу України. Таким чином, подавати щодо них звіт про контрольовані операції Представництву не потрібно.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 28 липня 2021 року № 00567470708, № 00566330710.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у м. Києві посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Апеляційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази того, що Компанія «Dentsply ІН LTD» (Великобританія) є материнською компанією Представництва «Дентсплай Лімітед». Крім того, за весь період грошові кошти Представництвом отримувались та здійснювались витрати на діяльність за рахунок компанії-нерезидента «Dentsply ІН Limited» (Великобританія) не від компанії-засновника. Діяльність представництва направлена на просування, рекламу, реєстрацію та офіційну сертифікацію в Україні стоматологічних виробів виробництва німецьких компаній, а не компанії засновника- «Dentsply Limited».
Також Відповідач зазначає, що адресою реєстрації материнської компанії Представництва «Дентсплай Лімітед» - Компанії «Дентсплай Лімітед» є Кайманові острови, однак до доходів осіб, які є резидентами заморської території - Кайманові острови Конвенція між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна не застосовується.
Відповідачем в апеляційній скарзі також зазначено про тривалий термін роботи компанії «Денстсплай Лімітед» (Великобританія) в особі представництва на території України (20 років), наявність постійного офісу, обладнання, кваліфікованих кадрів, під керівництвом головної компанії. На підставі наведеного, на переконання Відповідача, Представництво відповідає критеріям постійного представництва, у зв`язку з чим не може користуватися податковими привілеями.
Крім того, діяльність Представництва, як відокремленого підрозділу «Дентсплай Лімітед» (Кайманові острови), в Україні не може розглядатися підготовчою в розумінні Конвенції та приписів Модельної Конвенції ОЕСР, яка може здійснюватися, як діяльність, яка передує здійсненню основної діяльності підприємства та допоміжною, оскільки має істотний вплив на здійснення основних видів діяльності підприємства.
Таким чином, використання пільг, передбачених Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії «Про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, на які посилається Представництво, не є правомірним та є порушенням пп. 141.4.7 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 28.07.2021 року № 0566330710 Відповідачем зазначено, що оскільки діяльність Представництва - Компанії «Дентсплай Лімітед» носить постійних характер і встановлені в акті перевірки господарські операції є контрольованими, Позивач мав подати звіти про контрольовані операції за 2018-2019 роки.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у                   м. Києві, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
Головним управлінням ДПС у м. Києві подано додаткові пояснення, в яких воно просить прийняти додаткові пояснення та врахувати останні при прийнятті і вирішенні справи.
Позивачем подано заперечення проти відповіді Відповідача на відзив на апеляційну скаргу, в яких він вважає, що наведені аргументи Відповідача є необґрунтованими, не посилаються або відверто суперечать доказам, які є в матеріалах справи, суперечать позиції самого Відповідача, викладеній в апеляційній скарзі, та неодноразово повтореній в судових засіданнях.
Враховуючи вищевикладене, Позивач вважає, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року у справі № 640/32099/21 є законним і обґрунтованим, а податкові повідомлення-рішення від 28 липня 2021 року               № 00567470708, № 0566330710, жодним чином не гуртуються на нормах Податкового кодексу України, тому є протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, представників Сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку Представництва «Дентсплай Лімітед» податковий номер 26080692 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2018 по 31.12.2020, валютного за період з 01.01.2018 по 31.12.2020, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2020 та іншого законодавства за відповідний період, за результатами якої складено акт від 24.06.2021 № 49217/245/26-15-07-08-05/26080692, в якому вказано про наступні порушення вимог податкового законодавства з боку Представництва «Дентсплай Лімітед»:
- п.п. 141.4.7 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України, в результаті чого Представництвом занижено податок на прибуток у загальній сумі 3 394 902,00 грн, у тому числі за 2018 рік у сумі 1 046 026,00 грн, за 2019 рік у сумі 1 229 555,00 грн, за 2020 рік у сумі 1 119 321,00 грн;
- пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України щодо неподання звітів про контрольовані операції за 2018 та 2019 роки.
На підставі викладеного, Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 28 липня 2021 року:
- № 00567470708, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 3 622 461,00 грн, з яких 3 394 902,00 грн нараховано за податковими та/або іншими зобов`язаннями та 227 559,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);
- № 0566330710, яким до Позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 528 600,00 грн.
Не погоджуючись з вказаними податковими-повідомленнями рішеннями, Позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.
Рішенням Державної податкової служби України «Про результати розгляду скарги» від 21 жовтня 2021 року № 23773/6/99-00-06-01-01-06 залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 28.07.2021 № 00567470708, № 0566330710, а скаргу - без задоволення.
Вважаючи вказані податкові-повідомлення рішення протиправними, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом. 
Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що Представництво не здійснювало видів статутної діяльності материнської компанії, в тому числі не виробляло, не закуповувало та не розповсюджувало стоматологічні витратні матеріали, стоматологічні інструменти, стоматологічне обладнання, що виробляються або закуповуються компанією «Dentsply IH LTD» (Великобританія).
Позивач не є юридичною особою, одержує від компанії "Dentsply IH LTD" (Великобританія) на банківський рахунок кошти, спрямовані на утримання представництва, у зв`язку із чим останнє підлягає звільненню від сплати податку на прибуток в Україні, оскільки здійснює виключно підготовчі та/або допоміжні функції для забезпечення основної діяльності материнської компанії-нерезидента, не здійснюючи при цьому жодного з видів її господарської діяльності, та не маючи ознак постійного представництва в розумінні підпункту 14.1.193 пункту 14.1 статті 14 ПК України.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що Відповідач помилково застосував до діяльності Позивача положення підпункту 141.4.7 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України, що в свою чергу призвело до неправомірного донарахування грошових зобов`язань з податку на прибуток.
При цьому, є помилковими доводи Відповідача про те, що материнська компанія Позивача - Компанія Dentsply Limited, є резидентом Кайманових островів, з огляду на адресу зазначену на довіреностях. Так, відповідно до довідок про статус податкового резидента компанії засновника представництва, виданих компетентним органом Великобританії HM Revenue & Customs, компанія-засновник протягом всього періоду перевірки була резидентом Великобританії.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (далі - ПК України).
Згідно з пунктом 133.2 статті 133 ПК України платниками податку на прибуток підприємств з числа нерезидентів є: юридичні особи, що створені в будь-якій організаційно-правовій формі, та отримують доходи з джерелом походження з України, за винятком установ та організацій, що мають дипломатичні привілеї або імунітет згідно з міжнародними договорами України; постійні представництва нерезидентів, які отримують доходи із джерелом походження з України або виконують агентські (представницькі) та інші функції стосовно таких нерезидентів чи їх засновників.
Підпунктом 14.1.193 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що постійне представництво - постійне місце діяльності, через яке повністю або частково проводиться господарська діяльність нерезидента в Україні, зокрема: місце управління; філія; офіс; фабрика; майстерня; установка або споруда для розвідки природних ресурсів; шахта, нафтова/газова свердловина, кар`єр чи будь-яке інше місце видобутку природних ресурсів; склад або приміщення, що використовується для доставки товарів, сервер.
З метою оподаткування термін «постійне представництво» включає будівельний майданчик, будівельний, складальний або монтажний об`єкт чи пов`язану з ними наглядову діяльність, якщо тривалість робіт, пов`язана з таким майданчиком, об`єктом чи діяльністю, перевищує шість місяців; надання послуг нерезидентом (крім послуг з надання персоналу), у тому числі консультаційних, через співробітників або інший персонал, найнятий ним для таких цілей, але якщо така діяльність провадиться (в рамках одного проекту або проекту, що пов`язаний з ним) в Україні протягом періоду або періодів, загальна тривалість яких становить більш як шість місяців, у будь-якому дванадцятимісячному періоді; резидентів, які мають повноваження: діяти від імені виключно такого нерезидента (проведення переговорів щодо суттєвих умов та/або укладення договорів (контрактів) від імені цього нерезидента), що призводить до виникнення у цього нерезидента цивільних прав та обов`язків; та/або утримувати (зберігати) запаси товарів, що належать нерезиденту, із складу яких здійснюється поставка товару від імені нерезидента, крім резидентів, що мають статус складу тимчасового зберігання або митного ліцензійного складу.
Постійним представництвом не є використання будівель або споруд виключно з метою зберігання, демонстрації або доставки товарів чи виробів, що належать нерезиденту; зберігання запасів товарів або виробів, що належать нерезиденту, виключно з метою зберігання або демонстрації; зберігання запасів товарів або виробів, що належать нерезиденту, виключно з метою переробки іншим підприємством; утримання постійного місця діяльності виключно з метою закупівлі товарів чи виробів або для збирання інформації для нерезидента; направлення у розпорядження особи фізичних осіб у межах виконання угод про послуги з надання персоналу; утримання постійного місця діяльності виключно з метою провадження для нерезидента будь-якої іншої діяльності, яка має підготовчий або допоміжний характер.
Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України під доходом з джерелом походження з України розуміється будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, в тому числі, але не виключно, доходу: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повного або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.
Згідно з підпунктом 134.1.3 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток є дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.4 статті 141 цього Кодексу, з джерелом походження з України.
Відповідно до підпункту 141.4.1 пункту 141.4 статті 141 ПК України доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються, зокрема, інші доходи від провадження нерезидентом (постійним представництвом цього або іншого нерезидента) господарської діяльності на території України, крім доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів, виконаних робіт, наданих послуг, переданих, виконаних, наданих резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі вартості послуг із міжнародного зв`язку чи міжнародного інформаційного забезпечення.
Згідно з пунктом 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3- 141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.
Відповідно до пункту 141.4.7 цієї ж статті суми прибутків нерезидентів, які провадять свою діяльність на території України через постійне представництво, оподатковуються в загальному порядку. При цьому таке постійне представництво прирівнюється з метою оподаткування до платника податку, який провадить свою діяльність незалежно від такого нерезидента.
У разі якщо нерезидент провадить свою діяльність в Україні та за її межами і при цьому не визначає прибуток від своєї діяльності, що ведеться ним через постійне представництво в Україні, сума прибутку, що підлягає оподаткуванню в Україні, визначається на підставі складення нерезидентом окремого балансу фінансово-господарської діяльності, погодженого з контролюючим органом за місцезнаходженням постійного представництва.
У разі неможливості визначити шляхом прямого підрахування прибуток, отриманий нерезидентами з джерелом його походження з України, оподатковуваний прибуток визначається контролюючим органом як різниця між доходом та витратами, визначеними шляхом застосування до суми отриманого доходу коефіцієнта 0,7.
Згідно з п. 1, 2 ст. 5 Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, яка набрала чинності 11 серпня 1993 року (далі - Конвенція), для цілей цієї Конвенції термін «постійне представництво» означає постійне місце діяльності, через яке підприємство повністю або частково здійснює свою комерційну діяльність.
Термін «постійне представництво», зокрема, включає:
(a) місцезнаходження дирекції;
(b) відділення;
(c) контору;
(d) фабрику;
(e) майстерню;
(і) установку або споруду для розвідки природних ресурсів;
(g) шахту, нафтову або газову свердловину, кар`єр або будь-яке місце видобутку природних ресурсів.
Пунктом 4 ст. 5 Конвенції передбачено, що незважаючи на попередні положення цієї статті, термін «постійне представництво» не розглядається як такий, що включає:
(a) використання споруд виключно з метою зберігання, показу або постачання товарів чи виробів, що належать підприємству;
(b) утримання запасів товарів або виробів, що належать підприємству виключно з метою зберігання, показу або постачання;
(c) утримання запасів товарів чи виробів, що належать підприємству, виключно з метою переробки іншим підприємством;
(сі) утримання постійного місця діяльності виключно з метою закупівлі виробів чи товарів або збирання інформації /для підприємства;
(е) утримання постійного місця діяльності виключно з метою здійснення для підприємства будь-якої діяльності, яка має підготовчий або допоміжний характер;
(ї) утримання постійного місця діяльності виключно для здійснення будь-якої комбінації видів діяльності, перелічених у підпунктах (а)-(е) цього пункту, за умови, що сукупна діяльність постійного місця діяльності, яка виникає внаслідок такої комбінації, має підготовчий або допоміжний характер.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 Конвенції прибуток підприємства Договірної Держави оподатковується податком тільки у цій Договірній Державі, якщо тільки підприємство не здійснює комерційної діяльності в другій Договірній Державі через розташоване там постійне представництво. Якщо підприємство здійснює комерційну діяльність як вказано вище, то його прибуток може оподатковуватися в другій Договірній Державі, але тільки в тій частині, яка відноситься до цього постійного представництва.
З урахуванням положень пункту 3 цієї статті, якщо підприємство Договірної Держави здійснює комерційну діяльність у другій Договірній Державі через розташоване там постійне представництво, то в кожній Договірній Державі до цього постійного представництва відноситься прибуток (доход), який воно могло б одержати, якби воно було окремим та самостійним підприємством, зайнятим такою ж або аналогічною діяльністю в таких самих або аналогічних умовах і діючим в повній незалежності стосовно підприємства, постійним представництвом якого воно є.
Таким чином, представництва на території України не мають статусу юридичної особи і діють на підставі наданих нерезидентом повноважень. Такі представництва можуть як здійснювати підприємницьку діяльність на території України, так і виконувати виключно функції, які носять допоміжний та підготовчий характер (зберігання, демонстрація, закупівля або доставка товарів, збирання інформації тощо). Ці умови можна охарактеризувати як ознаки, що дозволяють відносити представництво нерезидента до розряду «постійних» та «непостійних».
Основою для розробки переважної більшості міжнародних договорів про уникнення подвійного оподаткування є Модельна конвенція Організації економічного співробітництва та розвитку (далі - ОЕСР). Модельна конвенція становить джерело уніфікованих рішень щодо найбільш поширених питань, які виникають у сфері міжнародного оподаткування та усунення подвійного оподаткування.
Модельна конвенція не містить прямого посилання на Коментарі, проте відповідно до пункту 2 статті 3 Конвенції при застосуванні цієї Конвенції Договірною Державою будь-який термін, не визначений у Конвенції, буде мати те значення, яке він має за законодавством цієї Держави стосовно податків, на які поширюється ця Конвенція, якщо з контексту не випливає інше.
Відповідно до статті 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів (Україна приєдналась до цієї Конвенції згідно з Указом Президії Верховної Ради УРСР «Про приєднання до Конвенції із застереженнями та заявою» від 14 квітня 1986 року № 2077-ХІ) договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до їх звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об`єкта і цілей договору.
Отже, положення Модельної конвенції ОЕСР, а також офіційного Коментаря до неї мають важливе значення при дослідженні такого питання як наявність або відсутність у представництва нерезидента в Україні статусу постійного представництва.
Коментар до Модельної Конвенції ОЕСР є динамічним та постійно доопрацьовується і змінюється.
Важливе значення серед джерел, якими врегулювано питання уникнення подвійного оподаткування є також Типова (Модельна) Конвенція ООН про уникнення подвійного оподаткування, а також Коментарі до неї, які також підлягають застосуванню для цілей вирішення спору.
За загальним правилом (пункт 1 статті 5 Модельних конвенцій ОЕРСР і ООН), постійним представництвом вважається постійне місце діяльності, через яке нерезидент повністю або частково здійснює свою господарську діяльність. Також постійним представництвом вважається особа, яка має і звичайно використовує повноваження укладати договори від імені нерезидента.
Виключення (пункт 4 статті 5 Модельних конвенцій) стосується декількох випадків, коли навіть за наявності місця діяльності або уповноваженої особи, діяльність нерезидента не вважається такою, що створює постійне представництво. До таких випадків, зокрема, відносяться випадки, коли у певному місці здійснюється виключно діяльність, яка має для підприємства (нерезидента) допоміжний характер.
Таким чином, постійне представництво відповідно до пункту 1 статті 5 Модельної конвенції є постійним місцем діяльності через яке повністю або частково здійснюється комерційна діяльність підприємства (нерезидента).
Проте, постійним представництвом відповідно до ПК України вважається надання послуг нерезидентом (крім послуг з надання персоналу), у тому числі консультаційних, через співробітників або інший персонал, найнятий ним для таких цілей, але якщо така діяльність провадиться (в рамках одного проекту або проекту, що пов`язаний з ним) в Україні протягом періоду або періодів, загальна тривалість яких становить більш як шість місяців, у будь-якому дванадцятимісячному періоді.
У міжнародній теорії і практиці оподаткування іноземних організацій, які отримають доходи від джерел за кордоном, вироблена система критеріїв для визначення ступеня присутності іноземної організації на території держави, якими обумовлено обов`язок цієї організації сплачувати встановлені податки:
1) наявність місця ведення підприємницької діяльності на території іноземної держави, тобто об`єкта або обладнання, де така діяльність ведеться;
2) місце ведення підприємницької діяльності має характер стабільності і стаціонарності, тобто має розташовуватися в певному місці і з певним ступенем сталості;
3) підприємницька діяльність ведеться через це місце, тобто персонал і/або інші виконавці діють в державі, на території якого утворено таке місце ведення діяльності.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від                 17 жовтня 2019 року у справі № 2а-16434/12/267.
Отже, при вирішенні спору щодо характеру діяльності представництва, слід враховувати:
а) наявність постійного місця діяльності нерезидента в Україні або наявність в Україні особи, яка має і зазвичай використовує повноваження щодо укладання контрактів від імені нерезидента;
б) наявність у нерезидента ділової мети в утриманні відповідного місця діяльності;
в) функціонал представництва, на підставі якого має бути визначено характер взаємовідносин між представництвом і підприємством з погляду принципу окремої податкової правосуб`єктності;
г) оцінку того, наскільки виконувані представництвом функції становлять суттєву або істотну час тину діяльності нерезидента;
ґ) визначення того, чи виконує представництво функції виключно відносно підприємства (нерезидента), чи також у відношенні інших осіб.
Найважливішим критерієм, яким характеризується діяльність постійного представництва, - комерційна мета діяльності.
Визначення терміну «комерційна мета діяльності» не наведене в Конвенції, а Модельна конвенція визначає термін у невиключний спосіб - лише шляхом згадування, що цей термін включає також і професійні послуги.
З цього приводу пунктом 10.2 Коментарів до статті 3 визначено, що цей термін, відповідно до пункту 3.2 повинен мати значення, яке надається йому національним законодавством країни, що застосовує відповідну конвенцію.
Отже, з`ясування характеру господарської діяльності нерезидента має значення з огляду на визначення постійного представництва. Якщо навіть певний нерезидент і має в Україні місце діяльності, але сама діяльність нерезидента не має характеру господарської діяльності, то відповідне місце діяльності не буде вважатись постійним представництвом.
Термін «господарська діяльність» визначено в підпункті 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України як діяльності особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Тож, господарська діяльність характеризується, насамперед, спрямованістю на отримання доходу, а також певними організаційними зусиллями, які вчиняються у здійсненні відповідної діяльності (зокрема організаційними, фінансовими, людськими тощо). Фактичне отримання доходу у певному податковому періоді не має вирішального значення для визначення діяльності як господарської.
Так, у разі здійснення на території України представництвом господарської діяльності, зокрема, але не виключно, діяльності, направленої на надання послуг третім особам (консультацій, рекламних акцій тощо), та здійснення інших дій, які можуть свідчити про «господарський» чи «комерційний» характер діяльності представництва, представництво набуває ознак постійного та зобов`язане сплачувати податок на прибуток з доходів, отриманих із джерелом походження із України.
Поряд із цим, як зазначено вище, пункт 4 статті 5 Конвенції містить виключення для визнання діяльності як такої, що має ознаки «постійного представництва», це утримання постійного місця діяльності виключно з метою реклами, для надання інформації, для проведення наукового дослідження або здійснення для підприємства будь-якої іншої діяльності підготовчого чи допоміжного характер.
Безпосередньо Модельні конвенції і ОЕРСР і ООН вказують, що часто важко відрізнити, яка діяльність відноситься до діяльності підготовчого або допоміжного характеру, а яка - ні. Вважається, що послуги, які надає місце діяльності, є настільки далекими від фактичної реалізації прибутку, що складно віднести будь-який прибуток до відповідного місця діяльності (пункт 58 Коментарів до Модельної конвенції ОЕСР                2017 року). Вирішальним критерієм має бути визначення того, чи становить діяльність, яка здійснюється у визначеному місці, суттєву і важливу частину діяльності підприємства в цілому. Кожний випадок має аналізуватись окремо (пункт 59 Коментарів до Модельної конвенції ОЕСР 2017 року). Допоміжна діяльність зазвичай є діяльністю, яка здійснюється з метою підтримки чогось, не будучи суттєвою і важливою частиною підприємства в цілому. Малоймовірно, що діяльність, яка вимагає залучення значної частини активів або персоналу, може вважатись діяльністю допоміжного характеру (пункт 60 Модельної конвенції ОЕСР 2017 року).
Отже, для розмежування основної діяльності та підготовчої чи допоміжної діяльності необхідно мати на увазі що:
- підготовча чи допоміжна діяльність здійснювались на користь самої іноземної компанії, а не на рахунок третіх осіб;
- під основною діяльністю зазвичай сприймається діяльність, що є суттєвою і важливою виходячи із змісту комерційних цілей і завдань організації;
- підготовча діяльність передує початку основної діяльності нерезидента на території України;
- допоміжна діяльність забезпечує процес ведення основної господарської діяльності нерезидентом, здійснюється одночасно з основною діяльністю, при цьому до основної не відноситься.
Для того, аби оцінити чи відповідає діяльність представництва підготовчому або допоміжному характеру варто виділити такі критерії та способи оцінки:
- аналіз фактичної діяльності представництва та організації шляхом зокрема перевірки внутрішніх документів організації та представництва, а також шляхом аналізу реально здійснюваних представництвом функцій;
- кількісний та якісний працівників представництва, котрий необхідний розглядати з точки зору для здійснення основної діяльності організації, особливій увазі надається опис їх повноважень та обов`язків в посадових інструкціях, трудових договорах.
- істотність і значимість діяльності підприємства: чим більшу роль відіграє діяльність представництва в загальній діяльності організації, тим більша вірогідність постійного представництва.
Аналогічні правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 640/10685/20.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, предметом діяльності компанії «Dentsply» (Великобританія) є: виробництво та реалізація стоматологічних витратних матеріалів, стоматологічних інструментів, стоматологічного обладнання.
Як зазначено в Акті перевірки від 24.06.2021 № 49217/245/26-15-07-08- 05/26080692 компанією «Dentsplay ІН LTD» (Великобританія) одержано дохід в сумі 62 868 565,00 грн, в тому числі:
- за 2018 рік - 19 370 857,00 грн;
- за 2019 рік - 22 769 545,00 грн;
- за 2020 рік - 20 728 163,00 грн.
Витрати на діяльність відокремленого підрозділу в Україні в формі Представництва становили 44 867 272 грн.
Відповідачем в апеляційній скарзі зазначено, що діяльність Представництва як відокремленого підрозділу «Dentsplay Limited» (Великобританія) в Україні не може розглядатися підготовчою в розумінні Угоди та приписів Модельної Конвенції, яка може здійснюватися, як діяльність, яка передує здійсненню основної діяльності підприємства (представництво 20 років на території України) та допоміжною, оскільки має істотний вплив на здійснення основних видів діяльності підприємства як технічного (реклама, промоція, реєстрація лікарських засобів, фармаконагляд), так і економічного (утримання близько             15 співробітників Представництва, офісу в Україні). Витрати на утримання Представництва становлять 24,5% від отриманого доходу з України і має статус постійного представництва з відповідним оподаткуванням згідно положення Угоди між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна та Кодексу.
Позивачем до перевірки були надані наступні статутні документи: довіреність, довідки резиденства; доручення на призначення голови Представництва; оборотно-сальдові відомості по бухгалтерських рахунках 31 «Рахунки в банках»; «Розрахунки з постачальниками»; 371 «Розрахунки за виданими авансами»; 64 «Розрахунки за податками»; 661 «Розрахунки за заробітною платою»; договори; рахунки; акти виконаних робіт (наданих послуг); банківські виписки; інші первинні документи; відомості нарахування заробітної плати; табелі обліку робочого часу; накази на призначення та звільнення з посади; звіти до фондів; звіти по податках; відповіді на запити.
Як зазначено Позивачем в позовній заяві, основною діяльністю Представництва Дентсплай Лімітед є діяльність допоміжного, підготовчого характеру, що полягає в дослідженні ринку, зборі інформації, інформування про вироби медичного призначення материнської компанії, такі як стоматологічні витратні матеріали, стоматологічні інструменти, стоматологічне обладнання.
Представництво є уповноваженим представником декількох виробників компанії - заводів Dentsply DeTrey GmbH (Німеччина), Maillefer Insruments Holding Sari (Швейцарія), Degudent GmbH (Німеччина), Sirona Dental Systems GmbH (Німеччина), VDW (Німеччина), Dentsply Implants Manufacturing GmbH (Німеччина), виконує функції сполучної ланки між Україною в особі органів з оцінки відповідності, органів ринкового нагляду, споживачів і виробником. Взаємовідносини між виробником і уповноваженим представником встановлені Довіреністю. Представництво зберігає відповідну документацію для надання за запитом органів державної влади та/або органу з оцінки відповідності, контактує з відповідними органами сертифікації, агентствами, які проводять реєстрацію.
Представництво приймає участь в організації спеціалізованих конференцій, семінарів, виставок, інших заходів з мстою створення сприятливого враження про компанію серед користувачів. Проводить маркетингові дослідження та інформує компанію про тенденції розвитку ринку, досліджує суспільну думку відносно продуктів компанії на ринку, надає компанії інформації про відгуки споживачів відносно продуктів компанії, інформує компанію про зани ти споживачів відносно якості та властивостей продуктів компанії. Розробляє, планує, організовує освітні програми Представництва. Готує та друкує довідкові інформаційні й інші матеріали, що стосується продуктів та діяльності компанії. Представництво не займається виробництвом, не отримує дохід з території України, не веде комерційну діяльність, отримує фінансування від материнської компанії для здійснення діяльності підготовчого (допоміжного) характеру.
Як вбачається з матеріалів справи, Компанія «Dentsply Limited» є юридичною особою, зареєстрованою за адресою: Кемпбелл Корпорейт Ссрвісез Лімітед, п/о 2685, Джорджтаун, Великий Кайман, Кайманові острови. Компанія зареєстрована в реєстрі юридичних осіб Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії за                       № FC013038.
Підрозділ Компанії «Dentsply Limited» у Великобританії діє за адресою: Будівля 3       Зе Хайтс Бруклендз Вейбрідж Суррей КТ13 ONY, Великобританія та зареєстрований за        № BR000033.
Від імені зазначеної компанії в Україні діє Представництво «Дентсплай Лімітед», яке зареєстровано за адресою: 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 9/2, кв. 40.
Таким чином, Компанія «Dentsply Limited» є юридичною особою, зареєстрованою за законодавством Кайманових островів, та має підрозділ у Великобританії, який діє за законодавством Великобританії та є відповідальним за діяльність Представництва в Україні відповідно до Свідоцтва про реєстрацію представництва (т.1, а.с. 14).
Вищевказане також підтверджуються наступними документами (т. 3, а.с. 36-55):
1) Сертифікатом про реєстрацію компанії «Dentsply Limited» у Кайманових островах (код FC013038) та її підрозділу у Великобританії (код BR000033).
2) Формою, яка подавалась при реєстрації підрозділу компанії «Dentsply Limited» у Великобританії;
3) Реєстраційними формами про зміну адреси компанії «Dentsply Limited» у Великобританії.
4) Інформацією з реєстру юридичних осіб Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії.
Отже, підрозділ компанії «Dentsply Limited» у Великобританії та сама Компанія, яка зареєстрована на Кайманових островах, не є різними компаніями, а є однією материнською компанією Представництва «Дентсплай Лімітед» в Україні.
З матеріалів справи вбачається, що Компанія «Dentsply Limited» із Великобританії працює в області розробки, виробництва, продажу зубних матеріалів і устаткування.
Згідно з відомостями про внесення Представництва «Дентсплай Лімітед» до ЄДРПОУ видом його діяльності є: дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки (КВЕД 20-10).
Позивач щодо діяльності Представництва зазначив, що воно здійснює в Україні діяльність, спрямовану на сприяння просуванню продукції компанії- засновника в Україні, зокрема:
- видання спеціалізованих стоматологічних журналів;
- організацію наукових і практичних семінарів і конференцій;
- підтримку стоматологічних шкіл і університетів;
- інформування потенційних покупців продукції в Україні щодо її властивостей та конкурентних переваг, шляхом відвідування стоматологічних клінік на території України;
- реєстрацію продукції «Dentsply Limited» у компетентних державних органах з метою зробити можливим її використання та розповсюдження на території України.
Враховуючи наведене, діяльність Позивача на території України є відмінною від діяльності Компанії та має виключно допоміжний характер.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Представництво не здійснювало видів статутної діяльності материнської компанії, в тому числі не виробляло, не закуповувало та не розповсюджувало продаж зубних матеріалів і устаткування, що виробляються або закуповуються компанією «Dentsply Limited» (Великобританія), з чим погоджується і колегія суддів.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 березня 2020 року у справі № 826/7675/18.
Як вбачається з Акта перевірки, Відповідач дійшов висновку, що Позивач є постійним представництвом оскільки здійснював таку діяльність як збір інформації про ринок України, рекламування, реєстрація та сертифікація товарів стоматологічного призначення.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, з метою збільшення продажу на території України продукції Компанії, Представництво, діючи в її інтересах, здійснювало, зокрема, інформування потенційних клієнтів щодо продукції Компанії, організацію консультативних та навчальних заходів, реєстрацію та сертифікацію товарів стоматологічного призначення, як неодмінної умови рекламування таких товарів в Україні.
Проте, Представництво не виробляло, не закуповувало та не розповсюджувало товари, що виробляються або закуповуються Компанією. За своїм характером дії щодо сертифікації (реєстрації) та рекламування лікарських засобів носили підготовчий та допоміжний характер, оскільки їх було вчинено для забезпечення можливості реалізації відповідного товару на території України.
Такі дії, як сертифікація та реєстрація, рекламування лікарського засобу, інформування потенційних клієнтів щодо продукції Компанії, організація консультативних та навчальних заходів збір інформації про ринок України не є операціями, які безумовно призводять до отримання доходу на території України.
Таким чином, Представництво не здійснювало оптову торгівлю товарами для стоматологічного призначення і не здійснювало продаж та експорт таких товарів, як зазначено в діяльності Компанії.
Крім того, будь-яких доказів на підтвердження того, що Позивач, діючи в інтересах Компанії та здійснюючи згадані заходи, отримував від цього дохід, Відповідачем надано не було.
Також, в матеріалах справи відсутні докази про комерційну складову діяльності Позивача, договорів, або будь-яких даних, які б підтвердили отримання Позивачем доходу від здійснення своєї діяльності.
Щодо доводів податкового органу, що тривалий термін роботи Компанії «Dentsply Limited» в особі Представництва на території України (20 років), наявність постійного офісу, обладнання, кваліфікованих кадрів, під керівництвом головної Компанії, вказує на те, що Представництво «Дентсплай Лімітед» відповідає критеріям «постійного представництва», колегія суддів зазначає наступне.
Віднесенню підприємства до постійного представництва передує встановлення усіх складових йото діяльності в сукупності, а не лише знаходження представництва на одному місці протягом тривалого часу.
Так, основним критерієм, який відіграє важливу роль при визначенні підприємства як постійного представництва є саме наявність ділової мети в результаті здійснення господарської діяльності - отримання доходу.
Таким чином, оскільки Позивач не є постійним представництвом нерезидента, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що податкове повідомлення-рішення Відповідача від 28.07.2021 № 00567470708 щодо нарахування податку на прибуток є протиправним та підлягає скасуванню, з чим погоджується і колегія суддів.
Щодо доводів Відповідача, що діяльність Позивача, як Представництва направлена на просування, рекламу, реєстрацію та офіційну сертифікацію в Україні стоматологічних виробів виробництва німецьких компаній, а не компанії засновника- «Dentsply Limited», тобто надання послуг третім особам, що не узгоджується з приписами Конвенції, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах даної адміністративної справи відсутні докази про надання Представництвом послуг компанії Dentsply ІН Limited чи іншим компаніями групи Dentsply, зокрема укладених угод на здійснення діяльності від імені будь-якої компанії, відмінної від компанії-засновника. Крім того, оплата Представництвом послуг з друку поліграфічної продукції - рекламних листівок, проспектів стоматологічних виробів із зображенням торгової марки Dentsply Sirona, не є підтвердженням дій Представництва в інтересах інших компаній ніж компанія-засновник, оскільки вказана компанія входить до групи материнської компанії Dentsply.
Відповідачем в додаткових поясненнях було зазначено, що адресою реєстрації материнської компанії Представництва «Дентсплай Лімітед» - Компанії «Дентсплай Лімітед» є Кайманові острови, які з урахуванням постанови Кабінету міністрів України від 23.02.201 1 № 143-р належать до офшорних зон Карибського регіону, а відповідно до листів компетентного органу Великобританії (НМ Revenue & Customs) для цілей Конвенції термін «Сполучене Королівство», як зазначено у статті 3 Конвенції між урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії, між урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії, не включає жодну заморську територію Великобританії або залежні території корони (коронні землі).
Також, Відповідачем у вказаних поясненнях було наголошено, що              автентичність вищезазначеної інформації, зокрема підтверджується відомостями на офіційному сайті Міністерства економіки України за посиланням: https//www.me.gov.ua/Documents/Print?lang=uk-UA&id=cc288aa8-d8d0-4592-b6b9-1066c7b 6d9bf.
Крім того, першоджерелом інформації щодо перевірки (визначення) статусу та організаційно правової форми компанії Dentsply Limited, код компанії BR000033, є офіційний сайт Державного реєстратору компаній Великої Британії «Companies House» (реєстраційна палата):
- https://www.gov.utygovernment/organisations/companies-house;
- https://find-and-update.company-information.service.gov.ul
Колегія суддів звертає увагу, що Компанія «Dentsply Limited» є юридичною особою, зареєстрованою за адресою: Кемпбелл Корпорейт Сервісез Лімітед, п/о 2685, Джорджтаун, Великий Кайман, Кайманові острови. Компанія зареєстрована в реєстрі юридичних осіб Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії за № FC013038.
Підрозділ Компанії «Dentsply Limited» у Великобританії діє за адресою: Будівля 3         Зе Хачтс Бруклендз Вейбрідж Суррей КТ13 ONY, Великобританія та зареєстрований за        № BR000033.
Від імені зазначеної компанії в Україні діє представництво «Дентсплай Лімітед», яке зареєстроване за адресою: 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 9/2, кв. 40.
У Витязі з англійського реєстру по компанії «Dentsply Limited» зазначено «This is a UK establishment of DENTSPLY LIMITED», тобто вживається саме термін «establishment» (місце діяльності), а не «branch» (підрозділ), як вказує Відповідач.
Таким чином, Компанія «Dentsply Limited» є юридичною особою, зареєстрованою за законодавством Кайманових островів, та має підрозділ у Великобританії, який діє за законодавством Великобританії, та є відповідальним за діяльність Представництва в Україні відповідно до Свідоцтва про реєстрацію представництва.
Крім того, відповідно до Довідок про статус податкового резидента компанії-засновника Представництва, виданих компетентним органом Великобританії НМ Revenue & Customs відповідно до законодавства Великобританії, які були надані посадовим особам ГУ ДПС під час проведення податкової перевірки, компанія-засновник протягом всього періоду перевірки була резидентом Великобританії (при цьому резидентність не залежить виключно від місця реєстрації компанії та може відрізнятися від такого місця як у випадку з компанією-засновником Представництва).
Також, колегія суддів звертає увагу, що Відповідачем в акті перевірки було зазначено, що до перевірки надані оригінали перекладених та оформлених Довідок підтвердження статусу резидента - компанії «Dentsply Limited», Великобританія за 2018-2020 роки, видані Відділом зі стягнення корпоративного податку Податкової та митної служби Її Величності ВХ9 1АХ:
- за 2018 - видано 20.04.2018;
- за 2019 - видано 20.06.2019;
- за 2020 - видано 05.03.2020.
Таким чином, самим податковим органом під час перевірки в Акті було підтверджено, що компанія «Dentsply Limited» є резидентом Великобританії.
Відповідно до статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Водночас, Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду правомірності своїх доводів, та наявності тих обставин, на які він посилався в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 28 липня 2021 року № 0566330710, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пп. 39.2.1.7 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України господарські операції представництв з їхніми компаніями-засновниками визнаються контрольованими за одночасного виконання наступних умов:
- представництво відповідає визначенню постійного представництва (здійснює комерційну діяльність на території України);
- річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 150 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;
- обсяг таких господарських операцій, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.
Як вже було зазначено, Представництво не відповідає визначенню постійного представництва у розумінні ст. 14 ПК України, ст. 5 Конвенції та Коментарів, оскільки діяльність Представництва є підготовчою та допоміжною за своєю сутністю, у зв`язку з чим Представництво не є платником податку на прибуток в Україні згідно з пп. 133.2.2 п. 133.2 ст. 133 ПК України.
Оскільки, Представництво «Дентсплай Лімітед» не було зобов`язане подавати Звіт про контрольовані операції за 2018 та 2019 роки до органів ДПС відповідно до пп. 39.4.2      п. 39.4 ст. 39 ПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 28.07.2021       № 0566330710.
Враховуючи вищенаведене та перевіривши всі фактичні обставини справи, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, з чим також погоджується і колегія суддів.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши доводи Головного управління ДПС у м. Києві, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      Л.О. Костюк

                                                                                                                  О.М. Оксененко

Повний текст складено 02.10.2023 року.