ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2023 р. 	Справа № 520/10652/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2023, головуючий суддя І інстанції: Григоров Д.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 03.03.23  по справі № 520/10652/22  за позовом   на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 по справі № 520/10652/22 за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Національної поліції України в Харківській області                   про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,- 

ВСТАНОВИВ:

  ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ № 254 від 30.04.2022 року Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині про застосування до лейтенанта поліції Троцун Марини Володимирівни - слідчого слідчого відділення поліції №1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ № 227 о/с від 30.04.2022 року ГУНП в Харківській області в частині звільнення лейтенанта поліції Троцун Марини Володимирівни - слідчого слідчого відділення поліції №1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області з 30.04.2022 року без виплати грошового забезпечення з 07.04.2022 по 30.04.2022 року;
- поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді слідчого слідчого відділення поліції №1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області.
В обґрунтування позову позивачка зазначила, що оскаржувані Накази Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 254 від 30.04.2022 та № 227 о/с від 30.04.2022 є неправомірними, оскільки їх винесено без врахування всіх фактичних обставин справи з порушенням вимог чинного законодавства.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій  просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилався на те, що до дислокації Головного управління Національної поліції в Харківській області позивач прибув після деокупації Збройними силами України населеного пункту, де останній проживає, та після того, як отримав змогу повернутися додому з полону окупантів.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій 25.04.2022 № 75, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 р. № 453/37789, було затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року. Згідно розділу VI «Харківська область» до них станом на 25.04.2022 було віднесено території Ізюмського району, а саме: 3) Борівська селищна територіальна громада, 5) Ізюмська міська територіальна громада: території Куп`янського району, а саме: 1) Великобурлуцька селищна територіальна громада: 3) Дворічанська селищна територіальна громада; 5) Куп`янська міська територіальна громада; 8) Шевченківська селищна територіальна громад.
Вказує, що був позбавлений можливості здійснювати комунікацію відповідно до положень діючого в Україні законодавства. Що було обумовлено відсутністю у останнього можливості стабільно використовувати будь-які форми електронної комунікації (відсутність мобільного зв`язку від операторів України, відсутність можливості користування мережею Інтернет). В наслідок окупації і перебування у полоні, у позивача була відсутня можливість своєчасно ознайомитись з матеріалами службової перевірки, зі змінами до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (внесення до нього положень V розділу Дисциплінарного статуту що набули чинності з 01 травня 2022 року).
Доказів можливості повернення позивача на підконтрольну територію України у встановленому законодавством порядку або під час відкриття «зелених» чи гуманітарних коридорів із місця перебування позивача до суду надано не було. Доказів порушення проти позивача кримінальних проваджень за вказаним фактом перебування на окупованій території до суду не надано та судом самостійно в рамках реалізації принципу офіційного з`ясування обставин у справі не встановлено.
Відтак,          вважає, що до суду першої інстанції не надано доказів належного повідомлення та ознайомлення позивача із наказами про необхідність прибуття до відповідного підрозділу та відсутність доказів можливості залишення останнім окупованої території, вказує, що дисциплінарна комісія у даному конкретному випадку не здійснила всебічного, повного та об`єктивного дослідження та встановлення обставин діяння позивача як поліцейського.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, з підстав викладених у відзиві, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом першої інстанції встановлено  та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що   ОСОБА_1 проходила службу в Національній поліції України. Останнім місцем служби є посада слідчого Слідчого відділення відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області.
29.04.2022р. до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області підполковника поліції Стецини М.Г. про те, що з 07.04.2022р. по теперішній час не виконують свої службові обов`язки та не виходять на зв`язок поліцейські ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, в тому числі і слідчий слідчого відділу лейтенант поліції ОСОБА_1 . В ході проведеного службового розслідування опитана дізнавач сектору дізнання ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції Шабельник І.Ю. пояснила, що 24.02.2022р. у результаті збройної агресії РФ на території України, територія Вовчанської громади була окупована ворожими військами. У зв`язку з цим поліцейські ВП № 1 були евакуйовані до Чугуївського РУП, а з 26.02.2022 р. до Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області. Проте лейтенант поліції ОСОБА_1 , залишилась на території Вовчанської громади та дистанційно підтримувала зв`язок з керівництвом підрозділу. У подальшому, за вказівкою керівництва ВП № 1 Чугуївського РУП, лейтенант поліції ОСОБА_2 неодноразово повідомляла поліцейських, в тому числі позивачку, про необхідність евакуації, проте останні щоразу відмовлялись. З 07.04.2022 позивачка припинила виходити на зв`язок. На неодноразові спроби зв`язатись з позивачкою засобами мобільного зв`язку, у тому числі в мобільних месенджерах, якими вона користується, не надавалось можливим. Її мобільний номер вимкнутий, у месенджерах вона також не відповідала. З метою встановлення більш детальних обставин події та причин відсутності на службі вищезазначених поліцейських останнім були здійснені неодноразові телефонні дзвінки, проте ніхто не відповідав. У подальшому також ніхто не передзвонював.
Враховуючи наведені обставини Наказом ГУ НП в Харківській області №575 від 29.04.2022р. було призначено службове розслідування відносно позивача.
За наслідками проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією в діях лейтенанта поліції ОСОБА_1 встановлено факт вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у порушенні вимог: п. 1, 2 ч.1 ст. 18, п. 24, ч.1 ст. 23, ч.2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», п.1, 2, 8, ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818м.
Підставою для вказаного висновку слугувало те, що позивачка з 07.04.2022р. по час здійснення службового розслідування   не виконувала свої службові обов`язки та не виходила на зв`язок, а також не виконувала наказів про евакуацію з тимчасово окупованих територій та у строк до 30.04.2022р. не вийшла з окупованих територій та не прибула до місця дислокації, визначеного керівництвом ГУНП в Харківській області для проходження служби, виконання своїх функціональних обов`язків, а також не взяла участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Також ОСОБА_1 вчинила інші дисциплінарні проступки, що виразилися у порушені: п. 1, 2, 4, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині невиконання зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, ознайомившись і знаючи закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також не виконала свої посадові (функціональні) обов`язки; не дотрималась правил внутрішнього розпорядку, не виконала накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, не сприяла керівникові в організації дотримання службової дисципліни; п. 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійного виконання своїх службових обов`язків; вимог частини 2 статті 19 Конституції України, частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», діяла не у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тим самим, вчинила дисциплінарний проступок, який є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України. Отже, як визначено згідно наслідків службового розслідування, позивачка в перші дні агресії та бойових дій, нехтуючи Присягою, порушуючи обов`язок служити Українському народу, сумлінно виконувати свої службові обов`язки, визначені статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» прийняла рішення не з`являтися на службу, не повідомила керівництво про місце свого перебування, не виконала наказ керівника про залишення окупованої території, не повідомила, які у неї виникли умови, що ускладнювали виконання своїх обов`язків.
За наслідками службового розслідування дисциплінарною комісією складено Висновок від 30.04.2022р., відповідно до якого зазначено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п. 1, 2 ч.1 ст. 18, п. 24, ч.1 ст. 23, ч.2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», п.1, 2, 8, ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818, слід застосувати до слідчого СВ ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
На підставі розгляду зазначеного вище Висновку було прийнято наказ ГУНП в Харківській області № 254 від 30.04.2022 року про застосування позивачки дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а також наказ ГУНП в Харківській області № 227 о/с від 30.04.2022 року ГУНП в Харківській області, відповідно до якого лейтенанта поліції Троцун Марину Володимирівну - слідчого Слідчого відділення поліції №1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області звільнено за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної? поліції? України) з 30.04.2022 року без виплати грошового забезпечення з 07.04.2022р. по 30.04.2022 р.
Вважаючи необґрунтованими накази Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції та його звільнення зі служби в поліції, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваних наказів з огляду на доведеність факту порушення позивачем службової дисципліни, правомірності застосування до позивача крайнього виду дисциплінарного стягнення.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.
Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
За визначенням статті 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з частиною 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
У частині 1 статті 18 Закону № 580-VIII передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Частиною 1 ст. 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.
Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.
Статтею 64 Закону № 580-VIII визначена Присяга працівника поліції.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ (надалі - Дисциплінарний статут) визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Відповідно до ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їх повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейські виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижуючи честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватись правил внутрішнього розпорядку.
Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного статуту встановлено, що до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Приписами ст.13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до положень ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Згідно з частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
У відповідності до пункту 3 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Перелічені у статті 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.
Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.
Відповідно до ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807 (далі Порядок №893).
Пунктом 1 розділу 2 Порядку №893 передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до п. 1 розділу 5 Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Приписами п.п.2 та 3 розділу 4 Порядку №893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України Про захист персональних даних, Про державну таємницю та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.
Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Згідно з п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
На підставі п.1 Розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення
Відповідно до п.4 розділу 6 Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
Положеннями ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Згідно із ч.12 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
Під час розгляду справи судом встановлено, що на підставі висновків службового розслідування позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 07.04.2022 по 30.04.2022, в порушенні вимог  п.1, 2 ч.1 ст.18, п.24 ч.1 ст.23, ч.2 ст.24 Закону України "Про Національну поліцію",  п.1, 2, 8 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України,  п.1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818.
За висновками службового розслідування, 29.04.2022р. до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області підполковника поліції Стецини М.Г. про те, що з 07.04.2022р. по теперішній час не виконують свої службові обов`язки та не виходять на зв`язок поліцейські ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, в тому числі і слідчий слідчого відділу лейтенант поліції ОСОБА_1 .
При цьому, службовим розслідуванням встановлено, що опитана дізнавач сектору дізнавання ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції Шабельник І.Ю. пояснила, що 24.02.2022 у результаті збройної агресії РФ на території України, територія Вовчанської громади була окупована ворожими військами. У звязкук з цим поліцейські ВП № 1 були евакуйовані  до Чугуївського РУП, а з 26.02.2022 до Харківського РУП № 1  ГУНП в Харківській області. Проте зокрема лейтенант поліції ОСОБА_1 залишились на території Вовчанської громади та дистанційно підтримували зв`язок з керівництвом підрозділу. У подальшому, за вказівкою керівництва ВП № 1 Чугуївського РУП, лейтенант поліції ОСОБА_2 неодноразово поліцейських про необхідність евакуації, проте останні щоразу відмовлялись. З 07.04.2022 вищезазначена поліцейська припинила виходити на зв`язок. На неодноразові спроби зв`язатися  з зазначеними поліцейськими засобами мобільного зв`язку, у тому числі в мобільних месенджерах, якими вони користуються, не надавалось можливим. Іх мобільні номера вимкнуті, у месенжерах вони не відповідають. 
Також у службовому розслідуванні зазначено, що обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність, зокрема ОСОБА_1 , не встановлено.  
Отже, службовим розслідуванням встановлено, що з 07.04.2022  по 30.04.2022 поліцейські ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, крім інших лейтенант поліції ОСОБА_1 , а саме безпідставно була відсутня на службі без поважних причин, а також не брала участь у виконанні завдань територіальної оборони , забезпеченні  та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошенні на всій території України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України там самим, вчинила дисциплінарний проступок, який є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України, отже правомірно застосовано до лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
У свою чергу, в апеляційній скарзі позивач зазначив, що в результаті збройної агресії РФ 24.02.2022 року на території України, територія Вовчанської громади була окупована ворожими військами. У зв`язку з цим поліцейські ВП № 1 були евакуйовані до Чугуївського РУП, а з 26.02.2022 року до Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області. Але, ОСОБА_1 слідчий, слідчого відділення відділу поліції № 1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області не встигла вийти до неокупованих територій та залишилась поряд з батьками та рідними. В подальшому підтримувала зв`язок із керівництвом та повідомляла, що за можливості виходу з окупації одразу прибудет до підрозділу та на той час не мала можливості виходу, через окупацію. Крім того малась велика загроза життю та здоров`ю батьків та рідних, які самостійно не мали змоги виїхати. Жодним чином вона не відмовлялась від виїзду та від подальшого несення служби. З 07.04.2022 року в зв`язку із відсутністю зв`язку та вилучення телефону, вона не мала змоги зв`язатись з керівництвом з об`єктивних та поважних причин. Лише 26 вересня 2022 року, разом з рідними, їй вдалось потрапити на підконтрольну Україні територію. В подальшому через адвокатський запит, відповідь на який надійшов 22 листопада 2022 року та який згідно штампу було відправлено 18 листопада 2022 року, їй стало відомо, що відповідно до Наказу ГУНП в Харківській області її було звільнено зі служби, шляхом притягнення до дисциплінарної відповідальності. Жодних протиправних та незаконних дій не вчиняла. З окупаційною владою не контактувала та не співпрацювала. Присягу не порушувала. Належним чином та в законному порядку з Наказом та Висновком її ознайомлено не було. До 22 листопада 2022 року про існування останніх їй не було відомо. Пройшла перевірки спец службами, які констатували факт відсутності співпраці з органами окупантів та вагомих причин неможливості виїхати з окупованої території. Крім того співпрацювала з представниками Служби Безпеки України та надала вагому інформацію щодо осіб, які вчиняли злочини проти України та співпрацювали з представниками влади окупантів.
Вказує, що жодних протиправних дій не вчиняла та приймаючи до уваги її бажання проходити подальшу службу в органах поліції та значну нехватку кадрів слідчого блоку, вважає за можливе поновити її на займаній посаді.
З огляду на вказані вище обставини, позивачем також було наголошено на обставинах того, що жодних повідомлень та листів від керівництва або ГУНП в Харківській області не отримувала. 
Надаючи оцінку встановленим під час судового розгляду справи обставинам, поясненням позивача та підставам притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає, що матеріали службового розслідування не містять та відповідачем суду не надано належних доказів доведення позивачу усних наказів про евакуацію у строк до 30.04.2022 на підконтрольну територію України та прибуття за місцем дислокації підрозділу для несення служби, як і доказів наявності у позивача можливості евакуюватися з окупованої території у період з 07.04.2022 по 30.04.2022, тобто доказів відсутності на службі без поважних причин.
Згідно ч. 3 статті 4 Дисциплінарного статуту передбачено, що наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
Приписами п. 30 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.
Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.
Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею.
У разі встановлення поважних причин відсутності поліцейського до наказу по особовому складу, яким виконується застосоване до нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції, вносяться зміни щодо дати його виконання.
Згідно п. 2 ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.
Згідно п.28 та п.130 статті 2 Закону України "Про електронні комунікації" електронна комунікація (телекомунікація) - передавання та/або приймання інформації незалежно від її типу або виду у вигляді електромагнітних сигналів за допомогою технічних засобів електронних комунікацій: технічні засоби електронних комунікацій - обладнання, у тому числі із встановленим програмним забезпеченням, станційні та лінійні споруди, призначені для організації електронних комунікаційних мереж.
Отже, особа, яка проводить службове розслідування та здійснює ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання до позивача застосованого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів поліції не зобов`язана впевнитись, чи призвело використання електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника до комунікації з особою відносно якої проводиться перевірка - а саме отримання ним відповідного наказу та дати такого отримання.
Відповідно до п.7 ст.1-1 Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
Суд зазначає, що згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій 25.04.2022 № 75, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 р. № 453/37789, було затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року.
Згідно розділу VI "Харківська область" до них станом на 25.04.2022 було віднесено території Чугуївського району, а саме: 1) Вовчанська міська територіальна громада; 2) Зміївська міська територіальна громада; 3) Малинівська селищна територіальна громада; 4) Новопокровська селищна територіальна громада; 5) Печенізька селищна територіальна громада; 6) Слобожанська селищна територіальна громада; 7) Старосалтівська селищна територіальна громада; 8) Чкаловська селищна територіальна громада; 9) Чугуївська міська територіальна громада.
Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач був позбавлений можливості здійснювати комунікацію відповідно до положень чинного в Україні законодавства, що було обумовлено відсутністю у останнього можливості стабільно використовувати будь-які форми електронної комунікації (відсутність мобільного зв`язку від операторів України, відсутність можливості користування мережею Інтернет).
В силу приписів статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком може вважатись лише винна, протиправна дія чи бездіяльність поліцейського.
Відтак, враховуючи, що до суду не надано доказів належного повідомлення та ознайомлення позивача із наказами про необхідність прибуття до відповідного підрозділу та відсутність доказів можливості залишення останнім окупованої території, колегія суддів дійшла висновку, що вина позивача матеріалами службового розслідування не встановлена, а дисциплінарна комісія у цьому конкретному випадку не здійснила всебічного, повного та об`єктивного дослідження та встановлення обставин діяння позивача як поліцейського, а відтак до дисциплінарної відповідальності його притягнуто незаконно.
Колегія суддів  ще раз наголошує, що не вихід працівників на роботу внаслідок ведення воєнних дій та пов`язаних з ними обставин, зокрема перебування на тимчасово окупованій території, не свідчить беззаперечно про їх відсутність на службі без поважних причин.
Зазначене обумовлено необхідністю збереження життя та здоров`я таких працівників та їх сімей і не може вважатися як відсутність на роботі без  поважних причин.
Висновки службового розслідування, які суд першої інстанції визнав обґрунтованими, зроблені лише з урахуванням пояснень керівників поліцейських, відносно яких проводилось службове розслідування, які не є безпосередніми керівниками позивача, без надання оцінки доводам позивача, без з`ясування всіх обставин, відсутності доказів фіксації неявки позивача на службі, без врахування особи позивача, ступеня його вини, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, його попередньої поведінки, ставлення до служби.
Колегія суддів уважає загальновідомим той факт, що після початку окупації територіальної громади Чугуївського району, були відсутні будь-які офіційно визнані гуманітарні  коридори, які б надавали можливість позивачу безпечно та без ризику для життя покинути окуповану територію. Більш того, позивач як працівник державного органу України, знаходячись в окупації, перебував в постійній небезпеці та під тиском окупаційної адміністрації, відмовився співпрацювати з незаконними квазіутвореннями, та в подальшому в вересні 2022 року знайшов можливість  покинути небезпечну територію, що свідчить  про свідому громадянську позицію та відданість Присязі поліцейського.
За відсутності в матеріалах справи жодних доказів того, що позивач співпрацював з окупантами та здійснював колобараційну діяльність, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності  за відсутність на роботі без поважних причин та визначення в якості неповажної причини перебування на окупованій території явно свідчить про незаконність та однобічність висновків службового розслідування  та незаконність оскаржуваних наказів.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що висновки відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п. 1, 2 ч.1 ст. 18, п. 24, ч.1 ст. 23, ч.2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», п.1, 2, 8, ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818м, є такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування наказів Головного управління Національної поліції України в Харківській області  № 254 від 30.04.2022 року  в частині про застосування до лейтенанта поліції Торцун Марини Володимирівни - слідчого слідчого відділення поліції №1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та № 227 о/с від 30.04.2022 року ГУНП в Харківській області в частині звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 - слідчого слідчого відділення поліції №1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області з 30.04.2022 року без виплати грошового забезпечення з 07.04.2022 по 30.04.2022 року;
Враховуючи, що оскаржувані накази про звільнення підлягають скасуванню, позовна вимога позивача про поновлення її на посаді підлягає задоволенню шляхом поновлення лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді слідчого слідчого відділення поліції №1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області.
Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 по справі № 520/10652/22 - скасувати. 
Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.
          Визнати протиправним та скасувати наказ № 254 від 30.04.2022 року Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині про застосування до лейтенанта поліції Троцун Марини Володимирівни - слідчого слідчого відділення поліції №1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
Визнати протиправним та скасувати наказ № 227 о/с від 30.04.2022 року ГУНП в Харківській області в частині звільнення лейтенанта поліції Троцун Марини Володимирівни - слідчого слідчого відділення поліції №1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області з 30.04.2022 року без виплати грошового забезпечення з 07.04.2022 по 30.04.2022 року;
Поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді слідчого слідчого відділення поліції №1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.М. Ральченко