Ухвала
 
06 вересня 2023 року
м. Київ
 
справа № 279/3554/22
провадження № 61-12547ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О.,                    Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 05 липня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Первинної профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень про стягнення розрахункових коштів, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати розрахункових коштів,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом та, з урахуванням уточнень, просила стягнути на свою користь з відповідача 325 416,59 грн невиплачених при звільненні розрахункових коштів, а саме: одноразову матеріальну допомогу при звільненні в сумі 118 116 грн; додаткову матеріальну допомогу при звільненні у сумі 118 116 грн; компенсацію на оздоровлення у сумі 13 620 грн, компенсацію за невикористану відпустку в сумі 74 764,59 грн; розрахунок за зданий податковий звіт в сумі 800 грн, а також середній заробіток за час затримки виплати розрахункових коштів у розмірі 334 268,28 грн, а всього - 659 684,87 грн.
 
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області рішенням від                              06 березня 2023 року у задоволенні позову відмовив.
 
Житомирський апеляційний суд постановою від 05 липня 2023 року рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 березня    2023 року скасував у частині відмови у виплаті сум невиплаченої матеріальної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку, ухвалив у цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позову.
 
Стягнув з Первинної профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень на користь ОСОБА_1 : одноразову матеріальну допомогу при звільненні в сумі 118 116 грн; додаткову матеріальну допомогу при звільненні у сумі 118 116 грн; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 20 000 грн. В іншій частині рішення суду залишив без змін.
 
21 серпня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Ціна позову в справі № 279/3554/22 складає 659 684,87 грн та не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що період затримки розрахунку при звільненні слід розраховувати з 01 липня 2021 року по день прийняття постанови апеляційним судом, що становить 519 днів, а тому з відповідача слід стягнути 938 438,63 грн, що перевищує двісті пятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та дає право на касаційне оскарження судового рішення у цій справі. 
 
Указане посилання не заслуговує на увагу, оскільки ОСОБА_1 у позові просила стягнути з відповідача 659 684,87 грн, а не 938 438,63 грн.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня                         1997 року).
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 05 липня                     2023 року відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                            Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                       І. О. Дундар
 
                                                                                                                       М. М. Русинчук