Справа № 735/153/23 	Головуючий у 1 інстанції Грушко О. П. 	
Провадження № 33/4823/584/23 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,  та його захисника – адвоката Костюченка В.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Костюченка В.К. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2023 року,

                                      У С Т А Н О В И В :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з нього на користь держави 536,80 грн. судового збору.
Судом першої інстанції встановлено, що 12 лютого 2023 року, близько 21 години 56 хвилин, в смт.Понорниця, Новгорд-Сіверського району, Чернігіської області, по вул.Московська, ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL-COM, д.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з добровільної згоди водія в КНП Коропська ЦРЛ, результат тесту 1.7 %, чим порушив п. 2.9а ПДР України.
Не погодившись із рішенням суду, захисник-адвокат Костюченко В.К. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та закрити провадження у справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час розгляду справи. Звертає увагу, що ОСОБА_1 будь-яких тестів або досліджень на стан сп`яніння в лікарні не проходив, навіть уявлення не має чому у висновку його перебування в стані сп`яніння лікар зазначив про наявність в його крові алкоголю в розмірі 1,7 проміле. Крім того він не пригадує, що відносно нього складали протокол про адміністративне правопорушення, роз`яснювали йому права, відсторонили від керування транспортним засобом. Також в постанові суду не вказано за допомогою якого приладу здійснювалась відеофіксація та чи була вона безперервною, відсутні будь-які відомості про направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння до лікарні.
Оскарживши постанову суду поза строком апеляційного оскарження, просив поновити пропущений процесуальний строк, визнавши причини пропуску поважними.   

Наведені апелянтом доводи щодо підстав для поновлення апеляційного строку є переконливими та з метою забезпечення апеляційного оскарження судового рішення, суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт  керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Ці обставини підтверджуються даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Коропська центральна районна лікарня» №3 від 12.02.2023 р., яким встановлено, що ОСОБА_1   перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Будь-яких заперечень  щодо результатів освідування останній не висловив.
Відеозаписами, наданими поліцейськими, встановлено, що ОСОБА_1   керував транспортним засобом та не зупинявся на вимоги працівників поліції, і вже тільки після зупинки транспортного засобу на блокпосту під його керуванням, на пропозицію працівників поліції повідомив, що бажає пройти  медичний огляд на стан алкогольного  сп`яніння в лікарні, що він і зробив. Крім того, з відеозапису вбачається, що зауважень на дії лікаря він не мав, результат освідування в лікарні зафіксовано на відеокамеру, який становить 1,7 проміле. Що спростовує доводи захисника апеляційної скарги в цій частині. Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, працівниками поліції був дотриманий. 
Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1   за ч.1 ст.130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.  
Твердження апелянта про неналежно проведений огляду на стан виявлення сп`яніння є безпідставними, оскільки такий проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, в медичній установі, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що апелянту роз`яснено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, тому працівниками поліції дотримано вимоги закону щодо засвідчення факту керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Доводи захисника про те, що в постанові суду не вказано за допомогою якого приладу здійснювалась відеофіксація та чи була вона безперервною не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції відеозапис долучений до матеріалів, був переглянутий в судовому засіданні, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, відеозапис обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення починається з моменту зупинки транспортного засобу, яким він керував, до закінчення складання процесуальних документів. Відеозапис є безперервним. Крім того, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зафіксовані на файлах безперервно і при їх перегляді не виникає сумніву у їх достовірності. 
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.
Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Водночас, ч.2 ст. 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік статей, при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за даною статтею, у судовому засіданні не є обов`язковою.
Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, на адресу правопорушника направлялась судова повістка про виклик в судове засідання, однак вона повернулась на адресу суду без вручення.
У протоколі серії ААБ № 261033 від 12.02.2023 року зазначено, що справа про адміністративне правопорушення буде розглянута у суді за викликом.
Крім того на Офіційному веб-сайті «Судова влада України» було розміщено оголошення про виклик в судове засідання ОСОБА_1 на 22.03.2023 року на 08-30 год. Таким чином, ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.
Враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності була обізнана про складення відносно неї протоколу, достеменно знала, що її будуть викликати до суду на розгляд справи, жодної повістки не отримала, існують підстави вважати, що вона свідомо ухилялася від отримання викликів до суду.
Клопотань від ОСОБА_1 до місцевого суду щодо відкладення розгляду справи не надходило.
Відтак, про час і місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений належним чином.
Окрім цього, при перегляді справи в апеляційному порядку ОСОБА_1 було забезпечено дотримання його прав згідно ст. 268 КУпАП зокрема, й право на захист.
Обставин, які б виключали провадження у справі, на що є посилання у апеляційній скарзі відповідно до ст. 247 КУпАП, не встановлено.
Підстави для закриття провадження у справі з наведених в апеляційній скарзі мотивів відсутні.
Відтак, доводи ОСОБА_1 та його захисника  про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним установленої законом відповідальності за скоєне.
Інші твердження апелянта, зокрема про те, що відсутні будь-які відомості про направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння до лікарні, крім цього те, що його не відсторонили від керування транспортним засобом, висновків суду першої інстанції про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення. 
Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи. 
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого  правопорушення, особи порушника, ступені його вини. 
За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.  

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,    

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику – адвокату Костюченку В.К. строк на апеляційне оскарження. 
Апеляційну скаргу захисника – адвоката Костюченка В.К. - залишити без задоволення, а постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2023 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, – без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.      

Суддя	С. О. Акуленко