Справа № 991/7917/23
Провадження № 1-кс/991/7955/23

У Х В А Л А

08 вересня 2023 року                                 місто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , вивчивши скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах заступника директора ТОВ «ОРІЯНА-2» ОСОБА_3 на порушення Національним антикорупційним бюро України (далі - НАБУ) вимоги ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), 

у с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується, за чиєю ініціативою воно розглядається 
1.На розгляд слідчого судді Вищого антикорупційного суду (далі - слідчий суддя, ВАКС) надійшла зазначена вище скарга.
2.Згідно зі скаргою, 04 вересня 2023 року заступник директора ТОВ «ОРІЯНА-2»  ОСОБА_3  направив до НАБУ заяву про вчинення керівником Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 та головою Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України (далі - КК). У заяві зазначив, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 , ТОВ «ОРІЯНА-2» було заподіяно 3 500 000 грн матеріальної та 5 500 000 грн моральної шкоди. 
3.Про неправомірні дії ОСОБА_5 12 березня 2023 року заявник повідомив керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , однак останній, на його переконання, вчиняє приховування скоєного злочину головою Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, оскільки не визначає підслідність розпочатого кримінального правопорушення за Державним бюро розслідувань. 
4.З цих підстав, заявник вважав, що в діях службових осіб є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК. 
5.Утім, усупереч ст. 214 КПК, уповноважені посадові особи НАБУ жодного процесуального рішення з приводу цієї заяви не прийняли, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), не внесли, що, власне, є підставою для подання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК цієї скарги.
6.З огляду на викладене, заявник просив: (1) визнати неправомірними дії НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР та зобов?язати внести відомості до ЄРДР, (2) визнати ОСОБА_3 потерпілим, (3) надіслати ОСОБА_3 витяг з ЄРДР, (4) вжити передбачені КК та КПК заходи для притягнення винних до відповідальності, (5) вирішити питання накладення арешту на земельні ділянки та їх повернення ТОВ «ОРІЯНА-2».
7.Судовому розгляду скарги передує процесуальна діяльність слідчого судді, метою якої є належна організація та ефективне проведення її розгляду. Ознайомившись зі скаргою та додатками до неї, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу належить залишити без розгляду, з огляду на таке.
8.Згідно зі ст. 7 КПК серед основних засад кримінального провадження передбачено забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Її зміст розкривається у ст. 24 КПК, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Отже, у ній встановлено спосіб реалізації відповідного права. Він врегульований, зокрема, Главою 26 КПК.
9.Положеннями зазначеної глави унормовано дії слідчого судді у випадку виникнення обставин, які перешкоджають здійсненню судового розгляду скарги. До таких слід віднести повернення скарги, відмову у відкритті провадження за скаргою та закриття провадження. Однак, поза межами правового регулювання Глави 26 КПК знаходиться інститут реагування на можливі зловживання процесуальними правами учасниками кримінального провадження.
10.У таких випадках КПК рекомендує застосовувати загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. До них належить, зокрема, засада доступу до правосуддя, яка полягає в тому, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи у розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. 
11.Так, принцип верховенства права у кримінальному провадженні, а також кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК). Виходячи з практики ЄСПЛ, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто остаточності рішення суду у спірних правовідносинах. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (рішення у справі Brumarescu v. Romania, заява № 28342/95, 28 листопада 1999 року, § 61, 62).
12.КПК не регламентує повноваження слідчого судді у ситуації багаторазового (повторного) оскарження особою бездіяльності уповноважених суб`єктів щодо невиконання вимог ст. 214 КПК за різними по даті подання, але подібними за змістом заявами про одну й ту саму, за переконанням заявника, бездіяльність, яка вже була предметом судового контролю, за наслідками чого суд неодноразово постановляв судові рішення про відмову у встановленні бездіяльності такого суб`єкта.
13.Виходячи із викладеного вище, слідчий суддя змушений проаналізувати дії ОСОБА_2 на наявність в них ознак зловживання процесуальними правами.
14.Під зловживанням правом в теорії права класично розуміють дії: (1) переважним мотивом яких є заподіяння шкоди; (2) здійснення яких є абсолютно нераціональним з огляду на відсутність будь-якого законного інтересу у здійсненні права, або ж його здійснення завдає шкоди іншому; (3) право реалізується з ціллю, відмінною від тієї, для якої воно існує.
15.Слідчий суддя враховує, що заборона зловживання процесуальними правами є  загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к). Використання цього інституту прослідковується в практиці Конституційного Суду України (далі - КСУ), який вказав, що повторне звернення до КСУ тієї самої особи з клопотанням щодо перевірки того самого положення закону України на відповідність тим самим положенням Конституції України, свідчить про зловживання правом на подання конституційної скарги (ухвала Першої колегії суддів Першого сенату КСУ від 09 липня 2018 року № 213-1(І)/2018).
16.ЄСПЛ також оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви (ч. 3 ст. 35 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - КЗПЛ). До одного із випадків зловживання правом на подання заяви ЄСПЛ відносить подання явно сутяжницької заяви або такої, що позбавлена реальної мети. Так, вважається зловживанням той факт, коли заявник неодноразово подає до Суду сутяжницькі та явно необґрунтовані заяви, аналогічні заяві, яку він подавав раніше і яку вже було визнано неприйнятною (M. v. The United Kingdom; Philis v. Greese).
17.Слідчий суддя ураховує, що відповідно до п. 5 Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів та зловживання владою, яка прийнята Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН № 40/34 24 листопада 1985 року до жертв слід ставитися із співчуттям та поважати їх гідність; вони мають право на доступ до механізмів правосуддя і якнайшвидшу компенсацію за завдану нею шкоду відповідно до національного законодавства.
18.Слід зазначити, що ОСОБА_2 , щонайменше вп?яте звертається до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявами про імовірне вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК, яке, на його переконання вчинили ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Тобто, заявник неодноразово подавав до НАБУ заяви про вчинення кримінального правопорушення за аналогічних обставин, невнесення відомостей до ЄРДР за якими оскаржував у судовому порядку.
19.Так, ухвалами слідчого судді ВАКС від 17 серпня 2023 року у справі № 991/7001/23 та від 04 вересня 2023 року у справі № 991/7346/23 ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні скарг щодо невнесення відомостей до ЄРДР за аналогічних обставин, що викладені у скарзі, яка наразі перебуває на розгляді слідчого судді. Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24 серпня 2023 року ухвалу слідчого судді у справі № 991/7001/23 залишено без змін. 
20.Окрім цього, ухвалою слідчого судді від 09 серпня 2023 року у справі № 991/6776/23 ОСОБА_2 відмовлено у поновленні процесуального строку на оскарження бездіяльності НАБУ, а провадження за скаргою закрито.
21.Ухвалою слідчого судді від 01 вересня 2023 року № 991/7703/23 ОСОБА_2 відмовлено у поновленні процесуального строку на оскарження бездіяльності НАБУ, а скаргу повернено заявнику.
22.Варто відзначити, що проаналізувавши усі подані ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 скарги, слідчий суддя встановив, що вони стосуються одного і того ж факту, що неодноразово був предметом судового контролю слідчим суддею.
23.Слідчий суддя звертає увагу, що ураховуючи положення п.  1  ч.  1  ст.  303 КПК та завдання кримінального провадження, у разі наявності судового рішення щодо аналогічного предмета оскарження, наступні скарги цієї особи з приводу бездіяльності такого уповноваженого суб`єкта за аналогічними заявами та клопотаннями щодо тих самих вимог не можуть бути предметом повторного судового розгляду. Натомість, багаторазове подання до слідчого судді тотожних скарг, свідчить про очевидне зловживання заявником своїми процесуальними правами. 
24.Кримінальним процесуальним законом передбачено процесуальний механізм реагування на зловживання правом на відвід, який полягає в тому, що у випадках, коли повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду (ч. 4 ст. 81 КПК). 
25.На переконання слідчого судді, такий механізм є релевантним до ситуації правозастосування під час розгляду цих скарг. Правильність такого підходу підтверджується й приписами інших галузей права. Наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону № 393/96-ВР не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з  одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.
26.З наведених мотивів, враховуючи мету та завдання кримінального провадження, у разі наявності судового рішення за результатом розгляду скарг особи, права якої начебто були порушені, то наступні скарги цієї особи з приводу бездіяльності уповноваженого суб`єкта за клопотанням особи щодо того ж самого зобов`язання вчинити певні дії не можуть бути предметом повторного судового розгляду. Багаторазове подання до слідчого судді скарг особою, права якої вже встановлені органом досудового розслідування та судовими рішеннями, може свідчити про зловживання нею правом на подання скарги, що має наслідком залишення скарги без розгляду.
27.Ураховуючи вищевикладене та виходячи із загальних засад кримінального провадження, вчинення особою вказаних дій, на думку слідчого судді, є зловживанням особою своїми процесуальними правами та має наслідком ухвалення судом рішення про залишення таких скарг без розгляду (такий висновок узгоджується, зокрема, із постановою Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 937/1059/20).
Керуючись статтями 303-307, 309, 376 КПК, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах заступника директора ТОВ «ОРІЯНА-2» ОСОБА_3 на порушення Національним антикорупційним бюро України вимоги ст. 214 КПК залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя                                                                         ОСОБА_1