П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/1646/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Козачок І.С. 
Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
12 вересня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Боровицького О. А.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач -  ОСОБА_1 звернулась до  Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з позовом про  визнання відмови протиправною та зобов`язання призначити пенсію по втраті годувальника.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що  за результатами розгляду  її  заяв  про призначення пенсії по втраті годувальника Головним управлінням надані листи-відповіді, у яких містяться роз`яснення загального характеру, які не вирішують питання призначення пенсії. Зазначає, що не зверталась до відповідача в порядку, Закону України "Про звернення громадян", а надала необхідні для призначення пенсії документи,  відтак  відповіді пенсійного органу носять формальний характер і є протиправними.
Рішенням  Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправними і необґрунтованими підстави невирішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області  заяв ОСОБА_1 про призначення пенсії, відображені у  листах від 26.10.2021 №10259-9152/Ж-03/8-2200/21 та від 10.12.2021 №1184-10750/Ж-03/8-2200/21.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та додані до неї документи, вирішивши питання щодо призначення пенсії по суті, з прийняттям рішення розпорядчого характеру відповідно до вимог закону.
У  задоволенні решти вимог позову відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, апелянт наполягає на тому, що заяви  позивача  не відповідали вимогам порядку №3-1, а відтак правомірно були  розглянуті  відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян". 
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, що в силу вимог ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3  перебували у зареєстрованому шлюбі із 03.12.2004. Згідно зі свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається з довідки МСЕК від 21.09.2021, ОСОБА_1 було встановлено другу групу інвалідності до 01.10.2022.
ОСОБА_1 08.10.2021 та 24.11.2021 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області  із заявою  щодо призначення пенсії по втраті годувальника.
Листами від 26.10.2021 №10259-9152/Ж-03/8-2200/21 та від  10.12.2021 №1184-10750/Ж-03/8-2200/21 позивачку було повідомлено, що для прийняття рішення про призначення пенсії їй потрібно особисто звернутись із заявою встановленого зразка та всіма необхідними документами до сервісного центру обслуговування громадян за місцем проживання.
Не погоджуючись з вказаною бездіяльністю позивача, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав. 
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що як свідчить зміст заяви позивача, вона просила  призначити їй  пенсію у зв`язку із втратою годувальника (померлого чоловіка), додавши необхідні для цього документи і не зверталась до відповідача у порядку, передбаченому Законом України "Про звернення громадян". Відтак, невирішення заяви із рекомендацією повторно подати їх до сервісного центру не є правомірним, оскільки суб`єкт влади повинен був розглянути документи та заяву по суті та прийняти рішення щодо призначення або відмови в призначенні пенсії, а за необхідності також -  роз`яснити, які документи необхідно надати додатково. З огляду на викладене, підстава невирішення питання, яка була відображена у спірних повідомленнях, не є обґрунтованою і свідчить про вияв надмірного формалізму суб`єкта влади, який порушує право на пенсійне забезпечення громадянина.
Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне. 
Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Положеннями ч.1 ст.9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно із ст.10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з видів пенсії за її вибором.
Відповідно до ч.1 ст.36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), незалежно від тривалості страхового стажу. Дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Частиною другою статті 36 Закону № 1058-IV визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються:
1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;
2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;
3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.
За приписами ч.3 ст.36 Закону № 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
З матеріалів справи слідує, що право позивача на призначення пенсії по втраті годувальника відповідач належними доказами не спростовує і фактично не заперечує, зосереджуючись на недодержанні нею процедури звернення з відповідною заявою.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №3-1).
Порядком №3-1 передбачено, що у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою. Пенсії призначаються у строки, визначені в статті 50 Закону.
У пункті 10 Порядку №3-1 вказаний перелік документів, що подаються для призначення пенсії в разі втрати годувальника.  Відповідно до пунктів 17, 18 Порядку №3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.  
Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.
Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та  рішенням  про  призначення пенсії  зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання пенсіонерів.
Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок/призначення пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані  уповноваженому органу ПФУ. Таким чином, вирішення вказаного питання  передбачає дві складові, а саме: звернення особи з відповідною заявою про призначення (перерахунок) пенсії та прийняття органами ПФУ відповідного рішення за наслідками розгляду заяви у формі розпорядчого акту.
Колегія суддів враховує, що дійсно зміст заяви ОСОБА_1 свідчить про те, що вона просила призначити їй пенсію у зв`язку із втратою годувальника (померлого чоловіка), додавши необхідні для цього документи.
Тобто, позивач не зверталась до відповідача у  порядку, передбаченому Законом України "Про звернення громадян".
У той же час, неприйняття документів і  невирішення заяви із рекомендацією  повторно подати їх до сервісного центру не є правомірним, оскільки суб`єкт влади повинен був розглянути документи та заяву по суті та прийняти рішення щодо призначення або відмови в призначенні пенсії, а за необхідності також -  роз`яснити, які документи необхідно надати додатково.
Натомість, у тексті листів відсутнє посилання на те, які саме документи не були подані позивачем для  вирішення її заяви.
Крім того, відповідно до пункту 6 Порядку №3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.
Таким чином, доводи відповідача про те, що позивачці необхідно було лише особисто звернутись з заявою та документами до сервісного центру обслуговування громадян за місцем проживання, є необґрунтованими, так як особисте звернення не передбачене як обов`язкове для можливості  розгляду заяви.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що невирішення питання, на підставі мотивів, наведених у зазначених листах відповідача, є необґрунтованими і свідчить про  вияв  надмірного  формалізму  суб`єктом владних повноважень, який  порушує право  на пенсійне забезпечення громадянина.
З огляду на викладене, з метою захисту порушеного права позивача судом першої інстанції вірно зобов`язано відповідача прийняти та розглянути подану  позивачем заяву про призначення пенсії та додані до неї документи, вирішивши питання щодо призначення пенсії по суті, з прийняттям рішення розпорядчого характеру. 
Інших аргументів апеляційна скарга відповідача не містить, у зв`язку з чим, враховуючи положення ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Боровицький О. А.    Курко О. П.