ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1147/23	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/4994/22 Категорія: 304000000 	Романенко В.А. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       11 липня 2023 року                                                        м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Бородійчук В.Г., Гончар Н.І.	
секретар 	Широкова Г.К.	

учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач – КП теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обох сторін на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 24.05.2023 (повний текст складено 29.05.2023, суддя в суді першої інстанції Романенко В.А.) у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до КП теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради про захист прав споживачів шляхом припинення дії, яка порушує право, та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

у липні 2022 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив, після уточнень:
- визнати незаконними та протиправними дії КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» щодо нарахування платежів за відсутні послуги з централізованого опалення з 15.09.2008 по квартирі АДРЕСА_1 , що відповідає рішенню суду від 20.03.2009, на підставі основного доказу - акту міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення виконавчого комітету Черкаської міської ради про відключення квартири від мережі централізованого опалення;
- зобов`язати КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» скасувати всі нарахування за відсутні послуги з централізованого опалення по квартирі АДРЕСА_1 , за період з 15.09.2008 по теперішній час (незаконне нарахування визнано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси у справі №2-844/09 від 20.03.2009).
В обґрунтування вказав на те, що 05.09.2019 міжвідомча комісія з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення виконавчого комітету Черкаської міської ради, затвердила акт про відключення квартири позивача від мережі централізованого опалення з 15.09.2008.
Позивач на підставі зазначеного акту звернувся до директора КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» із відповідною заявою про закриття особового рахунку та зняття з обліку квартири, однак, жодних дій відповідачем вчинено не було. 15.12.2021 позивач вдруге звернувся із заявою до відповідача щодо закриття особового рахунку та зняття з обліку квартири. Відповіді щодо прийняття відповідного рішення на сьогодні позивач не отримав.
Відповідач ігнорує вимоги позивача та продовжує незаконні нарахування оплати за відсутності послуги з опалення по зазначеній квартирі з 15.09.2008, про що свідчить рахунок на оплату послуг по квартирі АДРЕСА_2 за грудень 2021 року. При цьому відповідач послугу з опалення не надає з 15.09.2008, що підтверджується актом міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.09.2019. З цих підстав ведення відповідачем обліку особового рахунку за позивачем є незаконним та безпідставним.
Продовження нарахування відповідачем оплати за фактично ненадані послуги з опалення по квартирі позивача та вимагання оплати є порушенням норм ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та означає наміри відповідача щодо привласнення частини пенсії позивача через ДВС, а також отримання відповідачем економічно необґрунтованої виручки та спотворення статистичної звітності, що кваліфікується як завідомо спланована крадіжка.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 24.05.2023 позов у справі задоволено частково та визнано незаконними та протиправними дії відповідача щодо нарахування платежів за послуги з централізованого опалення з 05.09.2019 по квартирі АДРЕСА_1 , зобов`язано відповідача зробити перерахунок, щодо нарахування платежів за послуги з централізованого опалення по особовому рахунку № НОМЕР_1 по квартирі АДРЕСА_1 , з 05.09.2019 з урахуванням акту про відключення від мереж ЦО і ГВП, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП протоколом від 05.09.2019, а в решті вимог – відмовлено.
Суд зазначив, що відповідач протиправно не розглянув у визначеному порядку звернення позивача про припинення нарахувань за послуги з централізованого опалення, яке належним чином обґрунтоване.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав 16.06.2023 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення. Вказує, що нормативно-правовими актами не передбачено проведення перерахунку вартості наданих послуг за наявності загальнобудинкового приладу обліку. Квартира позивача відноситься до опалювального приміщення згідно методики №358. Експлуатацію системи опалення будинку з порушенням гідравлічних режимів з вини позивача позначається на якості послуг, що надаються відповідачем. Оскільки квартира позивача знаходиться у багатоквартирному житловому будинку із загальнобудинковим приладом обліку закриття рахунку позивача та зняття його квартири з обліку є неможливим. Втручання у внутрішньо будинкову систему опалення порушує права інших мешканців багатоквартирного будинку на отримання послуг з опалення внаслідок зміни гідравлічного опору (від`єднання квартири від системи опалення). При неодноразових спробах спільної комісії КП «Соснівська СУБ» та КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» обстежити квартиру позивача на предмет відключення від мережі централізованого опалення, доступу до квартири отримано не було. Під час візуального огляду квартири позивача на предмет відключення від системи централізованого опалення ознак наявності автономного опалення, як з використанням природного газу, так і електроенергії, у зазначеному помешканні виявлено не було. Крім того, на запит відповідача Черкаський РЕМ, що постачає електроенергію до помешкання позивача, а також ВАТ «Черкасигаз», як постачальник природного газу, повідомили, що під час опалювального сезону споживання зазначених послуг з боку позивача не зростає. Відмова позивача від отримання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання передбачає відключення від вказаних мереж та встановлення системи автономного опалення, доказів чого позивачем не надано.
Також на рішення суду першої інстанції в цій справі 23.06.2023 апеляційну скаргу подано позивачем, в якій він просить змінити рішення, задовольнивши його вимоги в редакції заяви про їх уточнення від 15.12.2022, зазначаючи про помилковість висновків суду у справі. Так суд задовольнив вимоги про перерахунок не з 15.09.2008, а з 05.09.2019. Факт відключення квартири позивача саме у 2008 році від системи централізованого опалення підтверджено наявними у справі доказами, чого суд не врахував. Про це зазначено, зокрема, в акті міжвідомчої комісії від 13.03.2009, висновку від 23.11.2016 УЗЕ в Черкаській області та рішенні суду від 20.03.2009 у справі №2-844/09.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача позивач ОСОБА_1 просив суд її відхилити, оскільки вважає її доводи незаконними та необґрунтованими, при цьому наполягає на задоволенні вимог його апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При розгляді справи встановлено, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.01.2023 №321404364 квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 (1/2 частина) та ОСОБА_2 (1/2 частина) на підставі свідоцтва про право власності від 22.07.2004.
КП «Черкаситеплокомуненерго» відповідно до ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» забезпечує надання населенню послуг з централізованого опалення. Як вбачається з ЄДРПОУ, основними напрямками діяльності підприємства є: виробництво, постачання, реалізація та розподілення теплової та електричної енергії.
Відповідно до ЗУ «Про теплопостачання" та Указу Президента України від 23.11.2011 №1059 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики» постановами НКРЕ у встановленому порядку КП «Черкаситеплокомуненерго» встановлені тарифи на виробництво теплової енергії (постанови НКРЕ01.11.2012 №1415, 25.04.2013 №487).
Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, (далі – Правила №630) споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення. Відключення споживачів від мережі централізованого опалення здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Законодавством не передбачено окремого Порядку відключення квартир у багатоквартирному будинку від мереж централізованого опалення, тому відключення окремої квартири вимагає дотримання Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 № 4 (далі - Порядок).
Згідно з цим Порядком, комісія створена органом місцевого самоврядування після вивчення наданих власником документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації.
При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.
Отримання технічних умов може виконуватись безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією.
Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником.
Проект індивідуального (автономного) теплопостачання повинен відповідати вимогам чинних нормативних документів.
Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.
Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймач а(орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи.
По закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.
Відповідно до акту про відключення від мереж ЦО і ГВП, затверджено рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП, протокол від 05.09.2019, квартиру в будинку за адресою АДРЕСА_3 відключено від мереж ЦО і ГВП.
Таким чином, позивачем було дотримано процедуру відключення від мережі централізованого опалення, передбачену Порядком, про що свідчить акт про відключення, датований 05.09.2019, затверджений спеціальною комісією.
З цих підстав апеляційний суд відхиляє апеляційні доводи позивача про те, що його квартиру було відключено від централізованих мереж ще в 2008 році, адже такі твердження належними доказами не підтверджуються.
При цьому лише визначений законодавством акт, про який вказано вище, може слугувати обґрунтованою підставою для висновку про дотримання споживачем визначеного Порядку відключення квартири від системи централізованого опалення, відтак, посилання позивача в апеляційній скарзі на інші докази щодо існування такого факту – акт міжвідомчої комісії від 13.03.2009, висновок від 23.11.2016 УЗЕ в Черкаській області та рішення суду від 20.03.2009 у справі №2-844/09, не підтверджують дотримання визначеної законодавством процедури від`єднання окремої квартири багатоквартирного житлового будинку від загальнобудинкових мереж централізованого опалення.
Далі, після затвердження акту на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.
Таким чином єдиною законною підставою для перегляду умов договору про надання послуг з централізованого теплопостачання, і відповідно припинення нарахування оплати за надані послуги, є наявність акту про відключення квартири від мереж централізованого опалення, затвердженого постійно діючою міжвідомчою комісією, створеною органом місцевого самоврядування. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.
Акт МВК має обов`язків характер для виконання щодо припинення нарахування за відсутності послуги з централізованого опалення та скасування незаконних нарахувань. На сьогодні звернення ОСОБА_1 щодо припинення та скасування незаконних нарахувань за відсутності послуги з ЦО не виконані, що обумовило звернення з цим позовом до суду.
Такими є фактичні обставини у справі, встановлені судом. Правовідносини, наявні на їх підставі, мають таке правове регулювання.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має правомірно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Частиною першою 1 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти,користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
З цими положеннями кореспондуються положення частини 1 статті 319 ЦК України, а саме власник вправі володіти, користуватися і розпоряджатися майном на власний розсуд.
За вимогами положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Із позовної заяви вбачається, що позивач просить, зокрема, визнати незаконними дії відповідача щодо нарахування платежів за відсутні послуги з централізованого опалення по його квартирі з 15.09.2008, зобов`язати відповідача скасувати такі нарахування та зробити перерахунок по особовому рахунку позивача з урахуванням акту про відключення від мереж ЦО і ГВП.
При цьому матеріалами справи, зокрема, актом про відключення від мереж ЦО і ГВП, затвердженим рішенням міжвідомчої комісії, оформленим протокол від 05.09.2019, підтверджується факт відключення квартири за адресою АДРЕСА_3 від мереж ЦО і ГВП з 05.09.2019.
Таким чином нарахування відповідачем платежів за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання по квартирі позивача після належного оформлення її відключення від централізованих мереж, які обслуговує відповідач, є безпідставним, про що вірно зазначив суд першої інстанції, вирішуючи спір у справі.
Одночасно суд вірно відхилив позовні вимоги про зобов`язання відповідача зняти квартиру позивача з обліку та закрити особовий рахунок № НОМЕР_1 , врахувавши технічні особливості надання послуг з теплопостачання у багатоквартирному будинку.
Так теплопостачання - це особливий вид комунальної послуги. Система теплопостачання для здійснення покладених на неї завдань виконується з окремих технологічно пов`язаних частин, що складають систему централізованого постачання, включає сукупність взаємопов`язаних джерел теплової енергії (технічних елементів і пристроїв), призначених для передачі у приміщення необхідної кількості тепла та підтримання в них заданої температури повітряного середовища. Теплова енергія передається в опалювальні приміщення за рахунок теплопровідності, випромінювання в конвекції, і поширюється не тільки від радіаторів, але й від інших елементів системи опалення (трубопроводи, стояки, підводки тощо). Відповідно до законів термодинаміки тепло передається від більш нагрітих тіл до менш нагрітих, а теплова енергія, що міститься в повітрі, в елементах інтер`єру приміщення, передається, в тому числі, і в сусідні приміщення через внутрішні стіни, перегородки та перекриття.
Внутрішньобудинкова система опалення проектується таким чином, щоб забезпечити нормативну температуру повітря у всіх приміщеннях будинку. Згідно з пунктом 6.3.4. ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування» опалення слід проектувати з урахуванням теплового балансу між тепловтратами та теплонадходженнями, у тому числі теплоти, що регулярно надходить у приміщення від трубопроводів. Теплова енергія подається в житловий будинок через приєднану мережу і розподіляється по всьому будинку по внутрішньобудинковій системі теплопостачання, що складається із стояк нагрівальних елементів, а також іншого обладнання розташованого на цих мережах. При цьому, відсутність радіаторів не означає відсутність споживання послуг з централізованого опалення, оскільки наявність стояків в приміщенні свідчить про надходження тепла в приміщення.
Законодавство, яке регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії, пов`язує обов`язок споживача сплатити вартість теплової енергії з фактом її споживання. Отже, при підрахунку теплоспоживання необхідно враховувати, в тому числі, тепловиділення в приміщенні від поверхонь прокладених трубопроводів (стояків, підводок до приладів тощо), що знаходяться у приміщенні з приладами обліку або без них. Таким чином, якщо навіть у приміщенні відсутні опалювальні прилади, але є стояки, підводки до приладів, споживач повинен сплачувати за фактичне тепло, яке виділяється від зазначених трубопроводів.
Апеляційний суд відхиляє доводи відповідача про те, що нормативно-правовими актами не передбачено проведення перерахунку вартості наданих послуг за наявності загальнобудинкового приладу обліку, так як в даному випадку наявні нарахування з боку відповідача споживачу плати за послуги, які ним не отримувалися у зв`язку з відключення квартири від централізованих мереж опалення, що підтверджується відповідним актом встановленого зразка.
Також не можна погодитися з апеляційними аргументами відповідача про те, що експлуатація системи опалення будинку з порушенням гідравлічних режимів з вини позивача позначається на якості послуг, що надаються відповідачем, а також про те, що втручання у внутрішньо будинкову систему опалення порушує права інших мешканців багатоквартирного будинку на отримання послуг з опалення належної якості, так як у даному спорі має місце доведений факт від`єднання квартир позивача від загально будинкових мереж опалення, підтверджений компетентним органом, який за наданими повноваженнями мав враховувати наведені відповідачем обставини при прийнятті міжвідомчою комісією рішення від 05.09.2019 про відключення квартири за адресою АДРЕСА_3 від мереж ЦО і ГВП.
При цьому слід врахувати, що зазначений акт на час вирішення спору у справі є чинним та в судовому порядку не скасованим.
Наявність акта від 05.09.2019 про відключення квартири позивача від мереж ЦО і ГВП підтверджує зазначений факт попри неможливість спільної комісії КП «Соснівська СУБ» та КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» обстежити квартиру позивача на предмет відключення від мережі централізованого опалення, про що зазначено в апеляційні скарзі відповідача, а також не зважаючи на вказівку відповідача на відсутність ознак автономного опалення за квартирою позивача.
Інші доводи скаржників у даній справі не свідчать про неправильне вирішення судом першої інстанції спору у справі.
Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 24.05.2023 слід залишити без змін, а апеляційні скарги – без задоволення.
На підставі ст. 141 ЦПК України витрати відповідача по оплаті судового збору за апеляційний перегляд справи слід залишити за цим скаржником, а такі ж витрати позивача – віднести на рахунок держави у зв`язку зі звільненням особи від сплати судового збору за приписами ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційні скарги – відхилити.
Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 24.05.2023 у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до КП теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради про захист прав споживачів шляхом припинення дії, яка порушує право, та зобов`язання вчинити дії – залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді, понесені відповідачем, залишити за цим скаржником, а такі ж витрати позивача – віднести на рахунок держави.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 12.07.2023.

Суддя-доповідач                 

Судді