КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
17 серпня 2023року місто Київ
 
Справа № 754/8354/22
Апеляційне провадження № 22-ц/824/11060/2023
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
судді-доповідача:                   Желепи О. В.,
суддів:                                      Мазурик О. Ф., Немировської О. В.
 
розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Шевченко Тетяни Юріївни в інтересах Комунального некомерційного підприємства Консультативно-діагностичний центр Деснянського району м. Києва на рішення Деснянського району міста Києва від 03 травня 2023 року (ухвалене у складі судді Лісовської О. В., повне судове рішення складено 10 травня 2023 року)
 
у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва про стягнення суми
 
ВСТАНОВИВ
 
У вересні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просила:стягнути з відповідача на її користь 30 % надбавкиза вислугу років у розмірі 141 431 грн 34 к. за період з серпня 2016 року по серпень 2017 року, з листопада 2017 року по березень 2018 року, за травень 2021 року та червень 2022 року.
 
Позов обґрунтовувала тим, що позивач працювала на посаді лікаря-стоматолога-терапевта філії № 3 Комунального підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, була звільнена з посади, але рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2018 року поновлена на посаді. Але судове рішення у повному обсязі виконано не було. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача із вимогою про нарахування їй 30 % надбавки за вислугу років, як це передбачено діючим законодавством, але дані вимоги залишені без відповіді. Відповідно до даних Пенсійного фонду України, що містяться в особистому кабінеті позивача, відповідачем було подано дані про нараховану позивачці заробітну плату.
 
Рішенням Деснянського району міста Києва від 03 травня 2023 року позов задоволено.
 
Стягнутоз Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр Деснянського району м. Києва» на користь  ОСОБА_2 30 % надбавки за вислугу років у загальному розмірі 141431, 34 грн.
 
Стягнутоз Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва на користь держави судовий збір у розмірі 1414, 31 грн.
 
Не погоджуючись з таким рішенням КНП КДЦ Деснянського району м. Києва 02 червня 2023 року, згідно поштової відмітки, направило на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 03 травня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволені заяви у повному обсязі.
 
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що суд ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права. Так позивачка у справі ОСОБА_2 призначена присяжним Деснянського районного суду міста Києва, з урахуванням чого справа мала бути направлена до суду вищої інстанції для визначення підсудності.
 
Вказує, що у відповідача виникають сумніви щодо об`єктивності та неупередженості головуючої судді Лісовської О. В., оскільки позивач безпосередньо приймала участь, як присяжна під головуванням судді Лісовської О.В. по справі № 754/3825/22 (провадження № 2-о/754/207/22), рішення по якій було винесено 20.10.2022, що додатково дає підставі  вважати, що суддя Галась I.A. є заінтересованою у результатах справи №754/8354/22 та винесення рішень на користь ОСОБА_2 . Зазначає, що суддя Лісовська О. В. приймала участь у справах №754/139/19, № 759/1100/19, №754/812/19, №754/140/19, 754/815/19, в якості третьої особи. в яких заявником виступала ОСОБА_2 .
 
Також вказує, що  ОСОБА_2 , починаючи з моменту винесення наказу про поновлення її на роботі №123 від 07.06.2018, зловживаючи своїми правами усіляко ухиляється від фактичного виконання роботи за поновленим місцем роботи в КНП КДЦ Деснянського району м. Києва. ОСОБА_2 не виконувала законні вимоги державного виконавця щодо прибуття до КНП КДЦ Деснянського району м. Києва для виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2018 по справі №754/14783/17 щодо здійснення її фактичного доступу до роботи.
 
Крім того, усі нарахування, які були виплачені КНП КДЦ Деснянського району м. Києва були здійснені виключно на виконання рішень судів, про стягнення середньомісячного заробітку за час не виконання рішення суду по справі №754/14783/17 від 04.04.2018 в частині не здійснення фактичного допуску ОСОБА_2 до роботи.
 
Вказує, що до моменту фактичного виконання роботодавцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника трудові правовідносини, які існували до порушення з боку роботодавця, не виникають. У зв`язку з цим виплати, які мають бути здійснені роботодавцем на користь незаконно звільненого працівника, не можуть вважатися заробітною платою та платою за виконану роботу.
 
Посилається на те, що судом не було застосовано п. 7 Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2009 р. № 1418 в якому чітко зазначено, що надбавка за вислугу років виплачується щомісяця за фактично відпрацьований час за основним місцем роботи та за сумісництвом. За таких обставин, на даний час не має правових підстав для нарахування та виплати надбавки за вислугу років ОСОБА_2 у розмірі 30 % через не вихід її на роботу та невиконання безпосередніх посадових обов`язків (не виконання роботи).
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 червня 2023 року відкрито провадження у даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
 
22 червня 2023 року від ОСОБА_2 на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити у задоволені апеляційної скарги, а рішення Деснянського району міста Києва від 03 травня 2023 року залишити без змін.
Відзив обґрунтовано тим, що суд виконав вимоги закону та направив справу до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.
Вказує, що посилання на те, що суддя Галась I.A. є заінтересованою у результатах розгляду даної справи, є безпідставними, так як вказана суддя не має відношення до даної справи та не є головуючим у справі. Так само не заслуговують на увагу і посилання на упередженість головуючої судді Лісовської О. В., оскільки у справах наведених представником відповідача не відбулось фактичного розгляду, а суддя Лісовська О. В. не була зазначена як третя особа на стороні позивача.
Вказує, що судами неодноразово встановлювався факт затримки виконання рішення суду, щодо поновлення позивача на роботі, саме відповідачем.
Також звертає увагу суду, що наданий ордер адвокатом Шевченко викликає сумніви в його дійсності, як і повноваження адвоката на представлення інтересів відповідача.
Крім того, звертає увагу суду, що апеляційна скарга датована 01.01.2023 року, тобто задовго до того, як судом було ухвалено рішення.
 
У відзиві позивачем заявлено клопотання про зобов`язання представника відповідача надати для огляду суду ордер, на підставі якого здійснюється представництво відповідача, дипломів про отримання вищої юридичної освіти, договору між відповідачем та Шевченко Т. Ю. на підставі якого згенеровано ордер і здійснюється представництво.
Суд дослідивши заявлене клопотання не вбачає підстав для його задоволення. 
Згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".
Представником відповідача адвокатом Шевченко Т. Ю. до апеляційної скарги долучено належним чином завірену копію ордеру. Законом не передбачено надання саме оригіналу ордеру, а у суду відсутні підстави для витребування оригіналу.
Щодо надання оригіналу договору, апеляційний суд зазначає, що  у судовому засіданні Деснянського районного суду міста Києва 31.01.2023 року судом оглянуто договір про надання правничої допомоги та допущено представника до участі у справі. Необхідності у додатковій перевірці апеляційний суд не вбачає.
Крім того, у суду відсутні підстави для витребування у представника відповідача оригіналів документів про отримання нею юридичної освіти, так як закон не вимагає надання таких документів суду для підтвердження повноважень.
 
18 липня 2023 року від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких ОСОБА_2 звергає увагу суду на те, що стороною відповідача ніколи не заперечувалось, що відповідач подавав до ПФУ відомості щодо нарахованої позивачу заробітної плати у сумі, яка було заявлена ОСОБА_2 у позові.
 
Також 18 липня 2023 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження  у справі, у зв`язку з тим, що представник відповідача адвокат Шевченко Т. Ю. систематично вводить суд в оману, надає сфальсифіковані докази, а також у неї відсутні повноваження на представництво інтересів відповідача.
Суд дослідивши клопотання, дійшов висновку що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо:
1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги;
2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;
3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Разом з тим, в матеріалах  справи відсутні докази, що підтверджують відсутність повноважень в адвоката Шевченко Т. Ю. на представництво КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, а доводи наведені позивачем не знайшли свого підтвердження.
 
04 серпня 2023 року від ОСОБА_2 на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання про витребування доказів та додаткові пояснення.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що у задоволені  клопотання про витребування з КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києваналежним чином засвідчених копій Наказів протягом 2016-2023 років щодо розмірів фіксованої ставки заробітної плати лікаря стоматолога-терапевта ставки бюджетного прийому стоматолога-терапевта - слід відмовити на підставі ч. 3 ст. 367 ЦПК України.
Згідно ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Позивачем не обґрунтовано, які об`єктивні обставини перешкоджали їй заявити відповідне клопотання у суді першої інстанції.
 
Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Як визначено ч.1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Частиною 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
 
Судом встановлено, що Деснянським районним судом м. Києва 04.04.2018р. винесено рішення по цивільній справі 754/14783/17, яким позов ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дійКНП КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р., визнанонезаконними та скасовано накази КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, стягнуто з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва середній заробіток за час вимушеного прогулу, вимоги про відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі - задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ № 222 від 07 листопада 2017 року про звільнення ОСОБА_2 з посади лікаря - стоматолога - терапевта філії № 3 Комунального підприємства «Консультативно - діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, поновлено ОСОБА_2 на посаді лікаря - стоматолога - терапевта філії № 3 Комунального підприємства «Консультативно - діагностичний центр» Деснянського району м. Києва та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 18990 гривень 40 копійок та моральну шкоду в розмірі 20000 гривень. В задоволенні інших вимог позову було відмовлено.
Постановою Апеляційного суду міста Києва від 07 червня 2018 року рішення Деснянського районного суду було змінено в частині назви посади позивача та зменшено розмір моральної шкоди до 10 000 гривень.
 Постановою Верховного суду від 29 жовтня 2018 року постанова Апеляційного суду міста Києва від 07 червня 2018 року була залишена без змін.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року було частково задоволено заяву ОСОБА_2 в порядку виконання рішення суду відповідно до ст.. 236 КЗпП України по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р., визнано незаконними та скасувати накази КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, стягнутоз КНП КДЦ Деснянського району м. Києва середнійзаробіток за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі. Судом визначено що тривалість вимушеного прогулу позивача ОСОБА_2 становить - 481 робочій день, розмір середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду - (481 робочих дня х 182,60 грн. (середньоденна заробітна плата)) = 87830,60 грн. 
Постановою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року було змінено та зменшено середній заробіток до 79065,80 гривень.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року було частково задоволено заяву ОСОБА_2 в порядку виконання рішення суду відповідно до ст.. 236 КЗпП України по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р., визнано незаконними та скасувати накази КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, стягнення з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі та стягнуто на її користь середній заробіток в розмірі 26842 гривні 20 копійок.
Постановою Верховного суду від 19 серпня 2020 року в справі № 754/14783/17 (провадження № 61-17167св19) за результатами розгляду касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року в цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. в межах виконавчого провадження № 56645395, відкритого по справі № 754/14783/17 було встановлено наступні обставини.
1.Апеляційний суд у порушення вищевказаних вимог закону не звернув уваги на те, що 07 червня 2018 року ОСОБА_2 була направлена копія наказу КНП «Консультативно-діагностичний центр» від 07 червня 2018 року № 123 про поновлення на роботі, яка отримана останньою 08 червня 2018 року, тобто фактичного допущення ОСОБА_2 до роботи не відбулось. Крім того, державним виконавцем не було складено відповідного акту про фактичне допущення її до роботи.
2.Суд першої інстанцій дійшов вірного висновку про те, що безпідставним є акт державного виконавця від 11 квітня 2019 року, на підставі якого фактично закрито виконавче провадження, згідно з яким встановлено, що кабінет № НОМЕР_1 по вул. Матеюка, 3 у м. Києві наявний у стоматологічному відділенні, у ньому встановлено два робочі місця, одне з яких належить ОСОБА_2 , відповідно до графіків роботи, на робочому місці остання згідно з графіком відсутня, оскільки з вищевказаного акту державного виконавця не вбачається, ким саме затверджено графік, на підставі яких доказів державним виконавцем встановлено факт належності робочого місця ОСОБА_2 у зазначеному кабінеті, вказаний графік не долучено до матеріалів виконавчого провадження. З указаного акту не вбачається фактичного допущення поновленого працівника до роботи.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр» Деснянського району міста Києва, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було задоволено частково: визнано незаконним та скасовано наказ № 127 від 12 червня 2018 року про звільнення ОСОБА_2 з посади лікаря - стоматолога - терапевта стоматологічного відділення філії № 3 Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр» Деснянського району міста Києва; поновлено ОСОБА_2 на посаді лікаря - стоматолога - терапевта відділення терапевтичної стоматології філії № 3 Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр» Деснянського району міста Києва; стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр» Деснянського району м. Києва на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 9495 гривень 20 копійок та моральну шкоду в розмірі 100000 гривень. В задоволенні інших вимог відмовлено.
Ухвалою Київського апеляційного суду міста Києва від 31 березня 2021 року рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року було змінено в частині розміру моральної шкоди (зменшено до 10000 гривень), в іншій частині рішення залишено без змін.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19 січня 2021 року скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черухи О.М. було задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черухи О.М., в виконавчому провадженню №56645395 в частині невчасного відновлення провадження та направлення вимоги про виконання судового рішення на адресу Комунального некомерційного підприємства «Консультативно Діагностичний Центр» Деснянського району м. Києва; визнано протиправною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черухи О.М., в виконавчому провадженню №56645395 в частині не проведення виконавчих дій 06 жовтня 2020 року на виконання вимоги від 21 вересня 2020 року.
Даною ухвалою встановлено, що державним виконавцем Черухою О.М. було порушено строки відновлення виконавчого провадження ВП № 56645395. Крім того, на час вирішення скарги по суті державним виконавцем вимоги ухвали про витребування матеріалів виконавчого провадження не виконані, доказів вчинення виконавчих дій 06 жовтня 2020 року та їх належного оформлення не надано.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 січня 2021 року частково задоволено заяву ОСОБА_2 в порядку виконання рішення суду відповідно до ст.. 236 КЗпП України по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р., визнати незаконними та скасувати накази КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, стягнення з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі та стягнуто на її користь середній заробіток в розмірі 14242 гривні 80 копійок.
Постановою Київського апеляційного суду міста Києва від 08 квітня 2021 року ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 22 січня 2021 року було залишено без змін.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року частково задоволено заяву ОСОБА_2 в порядку виконання рішення суду відповідно до ст.. 236 КЗпП України по цивільній справі за позовом   ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р., визнати незаконними та скасувати накази КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, стягнення з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі та стягнуто на її користь середній заробіток в розмірі 4199 гривні 80 копійок.
Постановою Київського апеляційного суду міста Києва від 20 травня 2021 року ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року було залишено без змін.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 07 травня 2021 року частково задоволено заяву ОСОБА_2 в порядку виконання рішення суду відповідно до ст.. 236 КЗпП України по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р., визнати незаконними та скасувати накази КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, стягнення з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі та стягнуто на її користь середній заробіток в розмірі 9495 гривень 20 копійок.
Ухвалою Київського апеляційного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» повернуто апелянту.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 01 липня 2021 року заяву ОСОБА_2 про поновлення строку  на пред`явлення дублікату виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р., визнання незаконними та скасування наказів КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, стягнення з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі було задоволено - поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа (дублікату) № 754/14783/17 виданого Деснянським районним судом міста Києва 07 червня 2021 року на виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04.04.2018 року за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р., визнання незаконними та скасування наказів КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, стягнення з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі.
Ухвала суду не оскаржувалась і набрала законної сили.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2021 задоволено заяву ОСОБА_2 в порядку виконання рішення суду відповідно до ст. 236 КЗпП України по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р., визнати незаконними та скасувати накази КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, стягнення з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі та стягнуто на її користь середній заробіток в розмірі 20633 гривні 80 копійок.
Постановою Київського апеляційного суду від 19 травня 2022 року вищевказану ухвалу суду залишено без змін.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 04 липня 2022 задоволено заяву ОСОБА_2 в порядку виконання рішення суду відповідно до ст.. 236 КЗпП України по цивільній справі за позовом   ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р., визнати незаконними та скасувати накази КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, стягнення з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі та стягнуто на її користь середній заробіток за період часу з 22 жовтня 2021 року по 04 липня 2022 року в розмірі 31589 гривень 80 копійок.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року задоволено заяву ОСОБА_2 в порядку виконання рішення суду відповідно до ст.. 236 КЗпП України по цивільній справі за позовом   ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р., визнати незаконними та скасувати накази КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, стягнення з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі та стягнуто на її користь середній заробіток за період часу з 04 липня 2022 року по 09 листопада 2022 року в розмірі 117907 гривні 20 копійок.
 
Суд встановив, що позивач має стаж роботи на посаді лікаря понад 20 років.
 
Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, дослідивши трудову книжку позивача,  суд встановив, що відповідачем були порушені права позивача внаслідок позбавлення позивача права на отримання надбавки за стаж роботи на посаді лікаря понад 20 років, що дає їй право на отримання 30 % надбавки до посадового окладу. Проте, до цього часу така надбавка відповідачем їй встановлената виплачена не була.
 
Суд встановив, що ОСОБА_2 мала «законне сподівання» на виконання Комунальним некомерційним підприємством «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» трьох судових рішень про поновлення її на роботі та  отримання справедливої винагороди за час вимушеного прогулу, а відтак, має право вимоги, що підпадає під поняття «майно», про яке згадується у статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і тому, суд розглянув цю справу в світлі цієї норми.
Отже, інше питання, яке також потребує вирішення у цій справі, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею першою Першого Протоколу до Конвенції.
Під час розгляду справи відповідачем не було подано до суду відзиву на позову, заперечень щодо позову чи доказів на спростування розрахунку , наданого позивачем.
В той же час, позивачем надано суду інформацію про розмір її заробітної плати, що був задекларований КНП «Консультативно-діагностичний центр Деснянського району м. Києва» за вказаний нею період.
 
Так, відповідно до даних Пенсійного фонду України ОСОБА_2 було нараховано заробітну плату: за період з січня 2016 року по грудень 2016 року - 50793, 77 грн.; за період з січня 2017 року по серпень 2017 року включно та з листопада 2017 року по грудень 2017 року - 51697, 32 грн.; за період з січня 2018 року по грудень 2018 року включно - 55400, 00 грн.; за період з січня 2019 року по грудень 2019 року - 51477, 14 грн.; за період з січня 2020 року по вересень 2020 року - 41992, 50 грн.; за травень 2021 року - 11795, 27 грн.; за червень 2022 року - 205773, 15 грн.
 
Згідно із розрахунком, наданим позивачем, розмір 30 % надбавки, що підлягає стягненню з відповідача, становить 141431, 34 грн. за період з серпня 2016 року по серпень 2017 року включно, за період з листопада 2017 року по березень 2018 року включно, за травень 2021 року та червень 2022 року.
Вказаний розрахунок відповідає вимогам діючого законодавства та тому розміру заробітної плати, що була задекларована відповідачем при подачі відповідних даних щодо позивачки до Пенсійного фонду України.
 
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, встановила, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними, а висновки суду відповідають таким обставинам і вимогам Закону.
 
Виплата надбавки за вислугу років, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2009 року №1418 « Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров`я».
 
Зокрема, пунктами 2 та 3 вказаного Порядку передбачено, що надбавка за вислугу років установлюється медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров`я залежно від стажу роботи в такому розмірі: стаж роботи понад 3роки 10 % від посадового окладу; понад 10років 20 % від посадового окладу; понад 20 років 30 % від посадового окладу.
 
Надбавка за вислугу років виплачується керівникам закладів охорони здоров`я, їх заступникам з числа лікарів, заступникам головного лікаря з медсестринства, керівникам структурних підрозділів з числа лікарів, головним медичним сестрам, лікарям усіх спеціальностей, професіоналам з вищою немедичною освітою, що допущені до медичної діяльності в закладах охорони здоров`я, керівникам фармацевтичних ( аптечних) закладів, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів з числа провізорів і фармацевтів, провізорам усіх спеціальностей, фахівцям з базовою вищою та неповною вищою медичною і фармацевтичною освітою усіх спеціальностей та помічникам ентомолога.
 
У пунктах 5,6,7 та 9 цього Положення також передбачено, що документом для визначення стажу роботи, який дає право на одержання надбавки за вислугу років, є трудова книжка або інші документи, що відповідно до законодавства підтверджують наявність стажу роботи.
Надбавка за вислугу років у державному або комунальному закладі охорони здоров`я обчислюється виходячи з посадового окладу ( з підвищеннями) працівника без урахування інших надбавок і доплат.
Надбавка за вислугу років виплачується щомісяця за фактично відпрацьований час за основним місцем роботи та за сумісництвом.
Встановлення надбавки за вислугу років або зміна її розміру проводиться з початку місяця, що настає за місяцем роботи, в якому виникло таке право.
 
Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач має стаж роботи на посаді лікаря понад 20 років, а відповідно має право на надбавку визначену, вищенаведеною постановою КМ.
 
Заперечення відповідача, щодо права позивача ґрунтувались на тому, що позивач тривалий час не виконувала посадові обов`язки лікаря, перебувала в судових процесах, за результатами яких їй присуджувались компенсаційні виплати у виді середнього заробітку за вимушений прогул та не виконання рішення судів про поновлення на роботі.
 
Разом з тим, колегія суддів вважає, що оскільки позивач фактично не могла приступити до роботи з вини відповідача, що встановлено під час розгляду вищенаведених справ, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставне позбавлення позивача права на надбавку за вислугу років. 
 
Доводи апеляційної скарги про те, що до виконання рішення суду про поновлення на роботі, відповідач не зобов`язаний виплачувати позивачу будь-які надбавки, колегія суддів не приймає, з огляду на те, що суд вірно виходив з того, що особа, через невиконання рішення суду роботодавцем про поновлення її на роботі не може бути позбавлена права на майно у виді надбавки до заробітної плати за вислугу років, яке захищено в тому числі і нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вірно була застосована судом.
Крім того надбавка стягувалась в тому числі за період перебування позивача в трудових відносинах з відповідачем, яким видавались накази про поновлення позивача на роботі.
 
Суд встановивши, що майнові втрати позивача у виді недоотримання нею надбавки за вислугу років, внаслідок незаконного звільнення позивача та не виконання рішення судів про поновлення останньої на роботі склали суму 141431, 34 грн., правомірно захистив права останньої в обраний нею спосіб.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, оскільки позивач у справі є присяжною Деснянського районного суду міста Києва і справа мала бути направлена до апеляційного суду для визначення підсудності, не приймаються колегією суддів.
Так ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва про стягнення заробітної плати - направлено до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2022 року відмовлено Деснянському районному суду міста Києва у визначені підсудності, а матеріали справи повернуто.
Таким чином питання щодо підсудності справи було визначено у встановленому законом порядку.
 
Щодо посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на наявність у відповідача сумнівів в об`єктивності та неупередженості головуючої судді Лісовської О. В. та заінтересованості судді Галась I.A. у результатах справи №754/8354/22, колегія суддів зазначає наступне.
Суддя Галась І. А. не є головуючою у даній справі та не має ніякого відношення до її розгляду, а тому ці посилання є безпідставними.
 
Щодо об`єктивності та неупередженості судді Лісовської О. В., то представник відповідача, яка є фахівцем у галузі права та обізнана зі своїми правами, у разі наявних підстав вважати, що суддя є необ`єктивною та упередженою, обізнана про можливість заявити відвід судді у встановленому законом порядку. Однак адвокат під час розгляду справи не висловила недовіру судді та не скористалась своїм правом заявити відвід. Матеріали справи не містять жодної заяви представника відповідача про відвід судді Лісовської О. В., у судовому засіданні 31.01.2023 року представником також не висловлено недовіру суду.
Крім того ,  в апеляційній скарзі не наведено обґрунтованих доводів, які б свідчили про наявність обставин, які визначені законом, як підстави для відведення судді від розгляду справи.
Посилання на те, що суддя Лісовська О.В, була залучена до розгляду справ позивача в якості третьої особи, саме на боці позивача є безпідставними.
 
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
 
В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.          
 
Керуючись ст. ст. 268, 367,368, 374,375, 381-384 ЦПК України, суд
 
ПОСТАНОВИВ
 
Апеляційну скаргу  Комунального некомерційного підприємства Консультативно-діагностичний центр Деснянського району м. Києва  залишити без задоволення.
 
Рішення Деснянського району міста Києва від 03 травня 2023 року  залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ст. 389 ЦПК України.
 
Повний текст постанови складено 17 серпня 2023 року.
 
Суддя-доповідач                                                                                  О. В. Желепа

Судді                                                                                                     О.В. Немировська    

                                                                                                               О.Ф. Мазурик