Постанова   
Іменем  України                                         
 
20 вересня 2023 року
м. Київ
 
справа № 178/2078/21
провадження № 61-8090св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., 
Лідовця Р. А.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,  
відповідач - Криничанська селищна рада Кам`янського району Дніпропетровської області,
особа, яка подала апеляційну скаргу,- керівник Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 травня 2023 року у складі колегії суддів: Пищиди М. М., Деркач Н. М., Ткаченко І. Ю., 
ВСТАНОВИВ:
1.     Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку.
Позовна заява мотивована тим, що йому на підставі державного акту          на право постійного користування землею серії ДП б/н, виданого                  02 липня 1996 року Криничанською районною радою народних депутатів Кам`янського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 451, належить земельна ділянка, площею 6,0 га, яка знаходиться в адміністративних межах Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області. Вказана земельна ділянка була надану йому як особі, яка виходила із колективного сільськогосподарського підприємства «За мир». 
Позивач вважав, що посадові особи місцевого самоврядування помилково видали йому вищевказану земельну ділянку у постійне користування, так як за законодавством, яке діяло на час видачі вищевказаного державного акту, такі земельні ділянки мали передаватися у приватну власність. 
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним права власності на земельну ділянку, площею 6,0 га, яка знаходиться в адміністративних межах Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Заочним рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2022 року у складі судді Берелет В. В. позов  ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 6,0 га, яка знаходиться в адміністративних межах Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ДП б/н, виданого 02 липня 1996 року Криничанською районною радою народних депутатів Кам`янського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 451.
Не погоджуючись із вищевказаним заочним рішення суду, 20 квітня 2023 року керівник Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою. 
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 травня 2023 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги керівника Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області на заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2022 року, як передчасно поданої та повернуто її заявникові.
Повертаючи апеляційну скаргу керівника Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, апеляційний суд вказав, що судом першої інстанції заочне     рішення не переглядалося у порядку, встановленому статтями 284-287 ЦПК України, що є обов`язковою умовою для подальшого його оскарження в апеляційному суді. Керівник Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області оскаржив заочне рішення суду першої інстанції в загальному порядку. Тому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що прокурор порушив порядок оскарження заочного рішення, встановлений статтею 288 ЦПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 червня 2023 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Криничанського районного суду Дніпропетровської області. Підставами касаційного оскарження зазначено пункт 5 частини четвертої статті 392 ЦПК України. 
У липні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 серпня 2023 року у задоволені клопотання касаційної скарги про розгляд справи за участю представника Офісу Генерального прокурора відмовлено. Справу за позовом ОСОБА_1 до Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Дніпровського апеляційного суду                       від 08 травня 2023 року призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про повернення апеляційної скарги прокурора, оскільки не врахував, що положення ЦПК України передбачають дві форми перегляду заочного рішення: загальну (перегляд в апеляційному порядку) та спеціальну (перегляд судом, який виніс заочне рішення, за заявою відповідача). При цьому апеляційну скаргу можуть подати сторони (відповідач лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки. Процесуальним законом визначено спеціальний порядок перегляду заочного рішення, який проводиться судом, що його ухвалив, лише за письмовою заявою відповідача, і це є лише його персоніфікованим правом. 
Апеляційним судом не враховано особливий статус прокурора у цивільному процесі. 
Посилається на відповідні правові висновки Верховного Суду. 
Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
У грудні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку.
Заочним рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2022 року позов  ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 6,0 га, яка знаходиться в адміністративних межах Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ДП б/н, виданого 02 липня 1996 року Криничанською районною радою народних депутатів Кам`янського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 451.
У квітні 2023 року керівник Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області подав до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу на заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2022 року, ухвалене у справі за позовом  ОСОБА_1 до Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку.
 
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури підлягає задоволенню. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанцій не відповідає.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У частинах першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних (далі - Конвенція) таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (частина перша статті 17 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Встановлено, що у справі 13 квітня 2022 року ухвалено заочне рішення суду.
Не погоджуючись із вищевказаним заочним рішення суду, 20 квітня 2023 року керівник Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою. 
Згідно із частиною першою статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Частиною першою статті 282 ЦПК України передбачено, що за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до частини першої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).
Частинами другою та третьою статті 288 ЦПК України передбачено, що позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Тлумачення статей 284, 287, 288 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ЦПК України передбачає дві форми перегляду заочного рішення: загальну (перегляд в апеляційному порядку) та спеціальну (перегляд судом, який виніс заочне рішення, за заявою відповідача). При цьому апеляційну скаргу можуть подати сторони (відповідач лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки.
Таким чином, процесуальним законом визначено спеціальний порядок перегляду заочного рішення, який проводиться судом, що його ухвалив, лише за письмовою заявою відповідача і це є лише його персоніфікованим правом.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду                      від 25 березня 2019 року у справі № 462/3542/16-ц (провадження                   № 61-7677св18), від 12 червня 2019 року у справі № 308/8618/17 (провадження № 61-23208св18), від 05 лютого 2020 року у справі № 369/1534/18 (провадження № 61-47851св18), від 08 квітня 2020 року у справі № 488/3949/16-ц (провадження № 61-3498св20), від 22 липня 2020 року у справі № 760/13894/14-ц (провадження № 61-19413св19),           від 07 вересня 2022 року у справі № 294/1347/17 (провадження                       № 61-4584св22), на які, зокрема, як на підставу касаційного оскарження, посилається прокурор.
Прокурор не є представником відповідача, а виконує конституційну функцію представництва (стаття 131-1 Конституції України).
Оскільки прокурор подав апеляційну скаргу як особа, яка участі у справі не брала, то перегляд заочного рішення має проводитися апеляційним судом у загальному порядку.
Повертаючи апеляційну скаргу прокурору на підставі статті 357 ЦПК України, апеляційний суд не врахував, що керівник Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області не приймав участі у справі, а тому не міг оскаржити заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2022 року.
За змістом статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Апеляційний суд вищевказаного не врахував та повернув апеляційну скаргу прокурора без належних правових підстав, що не відповідає принципу верховенства права, а також порушив право заявника на апеляційне оскарження судового рішення як складової частини права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції.
За таких обставин оскаржувана ухвала вважатися законною та обґрунтованою не може.
Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
Згідно з частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
З огляду на викладене наявні підстави для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції (для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження).
Щодо розподілу судових витрат
У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України зазначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З урахуванням положень цієї норми підстав для розподілу судових витрат немає.
Керуючись статтями 402, 409, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 травня 2023 рокускасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                               І. Ю. Гулейков
 
                                                                                                            Б. І. Гулько
 
                                                                                                            Г. В. Коломієць
 
                                                                                                            Р. А. Лідовець