6
ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 626/833/21  Номер провадження 22-ц/814/846/23	Головуючий у 1-й інстанції Дудченко В.О.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
       головуючого судді: Обідіної О.І.,
         суддів: Карпушина Г.Л., Кузнєцової О.Ю.
       за участю секретаря: Владімірова Р.В.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві, в порядку спрощеного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 09 вересня 2021 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до  ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,-
В С Т А Н О В И Л А :
У березні 2021 року ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 518 773, 20 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 липня 2019 року сталася ДТП за участю автомобіля «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті якої останньому спричинені механічні ушкодження.
На час скоєння ДТП діяв договір добровільного страхування наземного транспорту №58115а9х від 05 березня 2019 року, укладеного ПрАТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» з власником автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 , який після звернення в грудні 2019 року з заявою про виплату страхового відшкодування, отримав останню 08.01.2020 в сумі 518773 грн.
На момент настання страхового випадку автомобіль «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 не був застрахований відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується витягом полісу по ТЗ НОМЕР_1 із центральної бази даних МТСБУ.
В порядку статей 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власники наземних транспортних засобів» товариство просило стягнути виплачену суму страхового відшкодування з винуватця ДТП та власника автомобіля ОСОБА_1 .
Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 08 вересня 2021 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 518773, 20 грн. та судові витрати на оплату судового збору у розмірі 7781,60 грн., а всього 526554, 80 грн.
Ухвалюючи рішення, місцевий суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_1 у скоєній ДТП та правових підстав для стягнення з нього на користь страховика виплаченої згідно до договору добровільного страхування наземного транспорту №58115а9х від 05 березня 2019 року суми страхового відшкодування.
Не погодившись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи, просив скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Зокрема вказує, що його винуватість в скоєнні ДТП не доведена, оскільки постановою місцевого суду під час розгляду справи про притягнення його до відповідальності за ст. 124 КУпАП провадження було закрито з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи. При цьому суд вказав, що закриття провадження з одночасним визнанням вини особи у вчиненні правопорушення є взаємовиключними рішеннями, що свідчить про порушення прав людини, а отже вина особи не встановлюється.
Зважаючи на відсутність належних доказів його вини в скоєній ДТП, вважає безпідставними вимоги щодо стягнення з нього як винуватця ДТП, виплаченого позивачем страхового відшкодування.
Розпорядженням Верховного Суду від 25 березня 2022 року №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про її задоволення.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 20.07.2019 в м. Харкові по Салтівсьому шосе в районі будинку 268 сталася ДТП за участю автомобіля ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який порушивши вимоги ПДР, скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальні збитки. 
Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 березня 2020 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.
На момент настання страхового випадку автомобіль «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 не був застрахований відповідно до вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується витягом полісу по ТЗ НОМЕР_1 і центральної бази даних МТСБУ.
Щодо іншого автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , то на час скоєння ДТП діяв договір добровільного страхування наземного транспорту №58115а9х від 05 березня 2019 року, укладений між ПрАТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» та власником транспортного засобу ОСОБА_2 .
Після звернення 03.12.2019 р. власника автомобіля «Тоуоtа» ОСОБА_2 до страховика з заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування, останній здійснив виплату в розмірі 518773,20 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 629855 від 08.01.2020 та не заперечується учасниками справи. 
Зважаючи на виплату страхового відшкодування, страхова компанія в порядку статей 993, 1187 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власники наземних транспортних засобів», звернулася до суду про стягнення страхового відшкодування з винуватця ДТП.
Задовольняючи позов, місцевий суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог страховика до завдавача шкоди – ОСОБА_1 та наявність по справі правових підстав для покладення на останнього відповідальності згідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та вимог ст. 993 ЦК України. 
Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком суду.
Так, учасниками справи не заперечується факт настання страхової події у вигляді дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої автомобілю «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , спричиненні механічні ушкодження. 
На підставі укладеного 05.03.2019 р. договору добровільного страхування наземного транспорту №58115а9х між ПрАТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» та власником транспортного засобу ОСОБА_2 , останньому було здійснено страхову виплату в розмірі 518773,20 грн.,
Постановляючи рішення, місцевий суд як на доведеність вини ОСОБА_1 у скоєній ДТП, послався на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.03.2020, якою було закрито провадження по справі в зв`язку з закінченням на час розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.
Разом з тим, в зазначеній постанові, суд дійшов висновку про відсутність необхідності встановлення вини винуватця ДТП в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Вказане судове рішення набрало законної сили та не оскаржувалося іншим учасником ДТП.
Таким чином вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , судом не встановлювалася вина останнього у скоєнні ДТП, на що суд не звернув увагу та помилково зазначив, що вина завдавача шкоди ОСОБА_1 доводиться постановою в справі про адміністративне правопорушення, а відтак має бути ним відшкодована в межах виплаченого страхового відшкодування. 
Крім того, при вирішенні спору судом першої інстанції було невірно застосовані норми матеріального права, які регулюються спірні правовідносини. 
В даному випадку має місце дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів, тобто матеріальна шкода транспортному засобу - «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 була спричинена внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. 
Таким чином застосуванню підлягають саме положення ст. 1188 ЦК України, а не ст. 1187 ЦК України, на які помилково послався місцевий суд при вирішенні спору. 
Відповідно до п.п. 1, 3 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Тобто, виходячи з вказаної норми закону для відшкодування шкоди необхідною умовою є встановлення як вини особи, так і ступень його вини, враховуючи, що положеннями ст. 1188 ЦК України визначені загальні підстави для відшкодування шкоди. 
Крім того, не притягнення іншого водія до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може розцінюватись як підстава звільнення його як володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки така вина чи її відсутність може бути підтверджена іншими належними доказами, зокрема висновками проведеної по справі судової експертизи. 
Проте, в ході розгляду справи стороною позивача не ініціювалось проведення такої експертизи, наявні докази у вигляді постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП. 
При цьому, сама по собі постанова суду першої інстанції за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 якою суд не досліджував фактичні обставини дорожньої пригоди не встановлював безпосередньо вину водія, не може слугувати безспірним доказом такої вини та являтись достатньою правовою підставою для вимог страховика про стягнення з відповідача як заподіювача шкоди страхового відшкодування в порядку ст. 993 ЦК України. 
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи необхідність з`ясування питань, пов`язаних з встановленням фактичних обставин справи та доведеністю позивачем належними та допустимим доказами наявності вини в діях водія ОСОБА_1 як обов`язкової підстави для покладання на нього відповідальності, визначеної ст. 993 ЦК України, вирішення судом першої інстанції спору по суті без встановлення ступеня вини кожного з володільця джерела підвищеної небезпеки перед іншим з них, є передчасним. 
За вказаних обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Зважаючи на задоволення апеляційної скарги та відмову в задоволенні позову, в порядку ст. 141 ЦПК України, з ПрАТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений останнім при подачі апеляційної скарги судовий збір в сумі 11672,40 грн. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ч. 1 п. п. 3, 4, ст. ст. 382-384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 09 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування залишити без задоволення.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 11672,40 грн. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 25 вересня 2023 року.

Судді: О. І. Обідіна Г.Л. Карпушин О.Ю. Кузнєцова