ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

20 липня 2023 року 	м.Суми	

Справа №583/331/23 
Номер провадження 22-ц/816/1073/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Рунова В. Ю. 
за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М., 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Цуркана Віктора Івановича
на додаткове рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2023 року в складі судді Плотникової Н.Б., ухвалене в м. Охтирка,

                                                      В С Т А Н О В И В:

Додатковим рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1055 грн 98 коп.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Цуркан В.І., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить додаткове рішення суду змінити в частині вирішення питання про відшкодування суми судових витрат за правничу допомогу, стягнувши з відповідача на користь позивача витрати за правничу допомогу в повному обсязі, тобто в сумі 2100 грн.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що визначена сума гонорару та фактично оплачена робота адвоката за визначеними сумами оплати є обґрунтованою та співмірною сумі 2100 грн за те, що адвокат виконав всі дії, роботи та провів послуги для особи, яка не має можливості рухатися (є інвалідом). Також зазначає, що сума витрат за надану правничу допомогу в розмірі 2100 грн не є завищеною.
У відзиві на апеляційну скаргу, поданому ОСОБА_2 06 липня 2023 року, остання просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі та залишити без змін додаткове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися, а тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу без участі сторін, оскільки явка до апеляційного суду є не обов`язковою, а позиція сторін є чіткою і зрозумілою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Вирішуючи питання про компенсацію витрат, суд першої інстанції, врахувавши характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, надання консультацій, ознайомлення з документальними доказами, ознайомлення з матеріалами провадження, підготовка процесуального документу правового характеру та позовної заяви, визначення стратегії захисту інтересів клієнта, правовий супровід з наданням правничої допомоги та процесуального представництва при розгляді справи), затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 1000,00 грн та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій (оплата поштової кореспонденції у зв`язку з направленням копій матеріалів справи іншій стороні) в сумі 55,98 грн, а всього 1055,98 грн.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.
Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто, розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного закону).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 141 ЦПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2023 року, що не набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 04 листопада 2000 року у Виконкомі Сонячненської сільської ради Охтирського району Сумської області, актовий запис № 6.
Встановлено, що позивачем були понесені витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги в розмірі 2100 грн, що підтверджується договором про правничу допомогу від 27 січня 2023 року, розрахунковою квитанцією, серії ЦВІ № 27-01/2023, актом приймання-передачі виконаних робіт від 02 березня 2023 року. Також заявником понесені витрати на направлення документальних доказів іншій стороні в розмірі 55,98 грн.
Зважаючи на умови договору про надання правничої допомоги, виконані адвокатом роботи та надані послуги, а також те, що справа не є складною, містить невелику кількість письмових доказів, відтак, місцевий суд обґрунтовано зменшив розмір заявлених витрат на правничу допомогу з 2100 грн до 1000 грн і ця сума відповідає критеріям розумності, обґрунтованості та справедливості.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття судового рішення про скасування чи зміну оскаржуваного додаткового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.
Від ОСОБА_2 до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу та в прохальній частині заявлено клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 500,00 грн.
Разом з відзивом надано договір № 43 про надання правової (правничої) допомоги від 03 липня 2023 року, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором №» 43 про надання правової (правничої) допомоги від 03 липня 2023 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копія ордеру про надання правничої (правової) допомоги № 43 від 03 липня 2023 року, укладеного між відповідачем та адвокатом Абрамовичем О.В. та на підтвердження оплати правової допомоги надано квитанцію № 43 від 04 липня 2023 року на суму 500,00 грн.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

                                                                    П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Цуркана Віктора Івановича залишити без задоволення.
Додаткове рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2023 року залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 500 грн витрат на правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 20 липня 2023 року. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        О. Ю. Кононенко 

                                                                                                   В. Ю. Рунов