ПОСТАНОВА 
Іменем України

03 жовтня 2023 року                                                         м. Кропивницький

справа № 395/379/23
провадження № 22-ц/4809/1029/23 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Мурашка С. І., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 30 травня 2023 року у складі судді Забуранного Р. А.
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.
20.04.2023 Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 29.04.2011 у розмірі 33316,51 грн станом на 13.03.2023.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 29.04.2011 між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та  ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого на ім`я відповідача було відкрито кредитний рахунок та на картковий рахунок встановлено початковий кредитний ліміт - 500 грн, який в подальшому збільшився до 25000,00 грн.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ними договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
У зв`язку з порушеннями відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 13.03.2023 утворилась заборгованість – 33316,51 грн., яка складається з: 27257,04 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6059,47 грн. – заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк».
У зв`язку з наведеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом у розмірі 33316,51 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 30 травня 2023 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.04.2011 станом на 13.03.2023 в розмірі 27257,04 грн та судовий збір у розмірі 2195,85 грн, а всього - 29452,89 грн.
В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, щовідсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами, тому вимоги позивача про сплату відсотків не ґрунтуються на вимогах закону і позов в цій частині задоволенню не підлягає.
Суд виснував, що ОСОБА_1 не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 27257,04 грн - заборгованість за тілом кредита, якаутворилась через неповернення отриманої суми кредитних коштів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
АТ КБ “ПриватБанк” подало апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування судового рішення в частині незадоволених вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 6059,47 грн, та ухвалення в цій частині нового рішення, яким зазначені вимоги задовольнити в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.
Зазначало, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.
Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків за користування кредитом, враховуючи погоджений сторонами розмір базової процентної ставки за користування кредитом - 3,0% на місяць (36% річних) на залишок заборгованості, про що зазначено в Довідці про умови кредитування з використанням кредитки “Універсальна 30 днів пільгові о періоду”, підписаній відповідачем 29.04.2011.
Позивач звертає увагу, що  29.04.2011 одночасно із підписанням заяви відповідачем було погоджено та підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки “Універсальна 30 днів пільгового періоду”, якою сторонами погоджено умови кредитування, а саме: - тип картки,
- тип кредитної лінії - поновлювальна,
- пільговий період -30 днів,
- валюта рахунку - гривня,
- базова відсоткова ставка - 3,0% на місяць.
- розмір щомісячного платежу - 7% від заборгованості,
- строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, що слідує за звітним, нарахування пені ((ПЕНЯ=пеня(1)+пеня (2), де пеня(1)=(базова % ставка за договором)/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня(2)=1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше)) і штрафу 500грн.+5% від суми позову.
С воїм підписом ОСОБА_1 підтвердила, що їй було надано повну інформацію щодо надання банківських послуг, а саме кредитування. Заперечень щодо підпису указаної довідки відповідачем не надано.
Після ознайомлення з умовами кредитування (підписанням зазначеної довідки), саме 29.04.2011, відповідачу було відкрито картковий рахунок, видано кредитну картку № НОМЕР_2 , встановлено кредитний ліміт в розмірі 500 грн, який згодом було збільшено, використання кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку. 
Узгодження сторонами базового розміру процентної ставки є підставою для стягнення заборгованості за процентами.

Відзив на апеляційну скаргу не подано. 

Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 4 ст. 19 ЦПК).
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК).
У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій ст. 274 ЦПК України (ч.ч.1-2 ст. 274 ЦПК).
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини, встановлені апеляційним судом.
Згідно наданої позивачем копії анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від  29.04.2011 ОСОБА_1 виявила бажання отримувати послуги АТ КБ «Приватбанк». Анкета-заява підписана ОСОБА_1 , що не оспорюється (а.с. 12). 
В анкеті-заяві ОСОБА_1 зазначено, що вона згодна з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг.
До позовної заяви долучено Умови та правила надання банківських послуг, на яких відсутній підпис сторін договору, які не містять підпису відповідача, та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», які містять підпис ОСОБА_1 (а.с. 19-43, 18).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість станом на 13.03.2023 ОСОБА_1 склала 33316,51 грн, що включає: - 27257,04 грн заборгованість за тілом кредиту; - 6059,47 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.4-14).
З посиланням на виписку з особового рахунку за договором з ОСОБА_1 (а.с. 53-63), довідку про зміни кредитування (а.с. 15) банк стверджує, що відповідач користувалась чотирма кредитними картками, по яких змінювався кредитний ліміт: № НОМЕР_3 , видана 29.04.2011 строк дії 12/14, № НОМЕР_4 , видана 04.08.2014 строк дії 07/18, № НОМЕР_5 , видана 31.07.2018 строк дії 12/21, та № НОМЕР_6 , видана 22.12.2021 строк дії 12/25 (а.с. 16).
Про рух коштів зазначено у наданій позивачем виписці по рахунку ОСОБА_1 за період з 29.04.2021 по 17.03.2023, станом на 17.03.2023 (а.с. 53-63).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, зокрема, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).
За положеннями частин 1, 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.
За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Встановивши, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку не повернуті, утворилась заборгованість за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 27 257,04 грн.
Відповідачем підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду» за  договором №SAMDN50000044502981 ОСОБА_2 , належність підпису останній не оспорювалась (а.с.18).
У довідці про умови кредитування, сторони погодили тип кредитної лінії (поновлювальна), пільговий період (до 30 днів), валюту картрахунку (UAH), базову відсоткову ставку в місяць (3,0%), розмір щомісячного платежу (7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості), строк внесення щомісячних платежів (до 25 числа місяця, наступного за звітним), пеню за несвоєчасне погашення заборгованості, штраф при порушенні строків платежів при будь-якому із грошових обов`язків, передбачених договором, більш ніж на 30 днів.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами, суд першої інстанції вважав вастановленим, що ОСОБА_2 підписала заяву позичальника від 29.04.2011, де містяться її персональні дані, проте відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, не вказаний строк повернення кредиту (користування ним). В той же день, 29.04.2011, відповідач підписала довідку про умови кредитування з використанням картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.18). 
При цьому суд виснував, що згідно анкети-заяви від 29.04.2011 довідка про умови кредитування не є складовою частиною укладеного між сторонами договору, а носить інформативний характер і є не від`ємною частиною «Умов та правил надання банківських послуг», з якими відповідач не була ознайомлена.
Такі висновки суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованими, оскільки вони суперечать наявними у справі доказам.
Суд безпідставно залишив поза увагою підписану ОСОБА_1 довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" від 29.04.2011, в якій позичальниця була повідомлена і не заперечувала проти встановлення плати за користування кредитними коштами - 3,0 % відсотки на місяць.
Згідно наданого банком розрахунку заборгованість ОСОБА_1 станом на 13.03.2023 складає 33 316,51 грн, що включає: - 27257,04 грн заборгованості за тілом кредита; - 6059,47 грн заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом (а.с.4-14).
Виходячи з приписів параграфів 1, 2 глави 71 ЦК України нарахування відсотків здійснюється виключно на поточне та/або прострочене тіло кредиту, тобто на суму кредиту, фактично отриману позичальником. Зокрема, частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.
Відповідач не заперечувала проти факту узгодження сторонами кредитного договору умов нарахування та розміру відсотків за користування кредитом, тому суд безпідставно вважав про недоведеність позовної вимоги банка про стягнення відсотків за користування кредитними коштами в сумі 6059,47 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині стягнення відсотків за користування кредитом через непогодження сторонами кредитного договору їх розміру і порядку сплати є помилковим, зроблений з порушенням норм матеріального і процесуального права, без врахування і належної оцінки всіх обставин та наданих доказів. 
Рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вказаної позовної вимоги і стягнення з відповідача на користь позивача 6059,47 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню решта від визначеної судом першої інстанції суми сплаченого судового збору за подання позовної заяви 488,15 грн (а.с.52) та сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір - 4026 грн (а.с.101), всього 4514, 15 грн .
Керуючись ст. 7, 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.
Заочне рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 30 травня 2023 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом.
Позовну вимогу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до  ОСОБА_1 про стягненнявідсотків за користування кредитом задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Оситняжка) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570, МФО 305299, рахунок НОМЕР_7 ) заборгованість за відсотками за кредитним договором №б/н від 29.04.2011 станом на 13.03.2023 в сумі 6059,47 грн.
В іншій частині заочне рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 30 травня 2023 року залишити без змін.
В порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Оситняжка) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570, МФО 305299, рах.  НОМЕР_7 ) - 4514, 15 грн сплаченого судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня їїприйняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

С. М. Єгорова
Судді 
               О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко