П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/478/23-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лелюк Олександр Петрович   
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
17 липня 2023 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Залімського І. Г. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Українська залізниця” на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства Українська залізниця в особі його регіональної філії Львівська залізниця до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Глибоцької селищної ради Чернівецької області Костецької Ганни Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
 І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В лютому 2023 року Акціонерне товариство “Українська залізниця” звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Глибоцької селищної ради Чернівецької області Костецької Ганни Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України, в якому просило суд:

1.1. Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Глибоцької селищної ради Чернівецької області Костецької Ганни Вікторівни від 19.12.2022 року №65827631 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень;

1.2. Зобов`язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Глибоцької селищної ради Чернівецької області Костецьку Ганну Вікторівну зареєструвати об`єкт нерухомості з реєстраційним номером 572982473210, що розташований по вул. Залізнична, будинок №2 смт.Глибока, Чернівецький район, Чернівецька область за суб`єктом Акціонерне товариство Українська залізниця ( 03680, м.Київ, вул. Єжи Гедройця, 5 код 40075815), в державній формі власності.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року в задоволенні позовних вимог  відмовлено в повному обсязі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Апелянт Акціонерне товариство “Українська залізниця”, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

4. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що він звернувся до відповідача із заявою про реєстрацію права державної власності за Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" об`єкта нерухомості з реєстраційним номером 572982473210, що розташований по вул. Залізнична, будинок №2 смт. Глибока, Чернівецький район, Чернівецька область. Проте 19.12.2022 року державним реєстратором прийнято рішення про відмову в державній реєстрації прав №65827631 у зв`язку із тим, що після завершення тридцятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення. Позивач вважає таке рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень незаконним, оскільки державному реєстратору було надано усі необхідні документи для реєстрації права державної власності на указаний об`єкт. 

5.  При цьому апелянт зазначив, що внаслідок особливості утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця затверджено передавальні акти, зведені переліки майна, що вноситься до статутного капіталу, та майна, яке закріплюється за товариством на праві господарського відання, які затверджені Міністерством інфраструктури України. Передавальний акт ДТГО “Львівська залізниця” (підписаний комісією з утворення товариства у складі, визначеному постановою №200, зокрема представниками міністерств України, Фонду державного майна, та комісією з реорганізації ДТГО “Львівська залізниця”), зведений перелік майна ДТГО “Львівська залізниця”, що вноситься до статутного капіталу ПАТ “Укрзалізниця”, та зведений перелік майна ДТГО “Львівська залізниця”, що закріплюється за ПАТ “Укрзалізниця” на праві господарського відання, 18.08.2015 затвердив Міністр інфраструктури України. Вказано, що зведений перелік майна ДТГО “Львівська залізниця”, що вноситься до статутного капіталу ПАТ “Укрзалізниця”, який є невід`ємною частиною передавального акта ДТГО “Львівська залізниця”, вказує на передачу об`єктів нерухомого майна у власність Товариства. 

6. Також зазначено про те, що перехід до АТ Українська залізниця права державної власності від Міністерства інфраструктури підтверджується висновком Ради науково-правових експертиз при Інституті держави та права ім. В.М. Корецького НАН України №126/60-е від 02.04.2019 року, в якому зазначено, що передавальні акти із зведеними переліками майна підприємства, на базі яких було створено АТ Укрзалізниця, складені комісіями з реорганізації підприємств, установ та інших юридичних осіб залізничного транспорту (з іншого боку), затверджені Міністерством інфраструктури України як органу, що здійснював функції власника стосовно державного майна підприємств та організацій залізничного транспорту, є документами, достатніми для підтвердження виникнення, переходу чи припинення прав на майно, внесене до статутного капіталу Товариства, у тому числі переходу та виникнення у АТ права власності на майно, яке внесене до статутного капіталу, а також речових прав - права господарського відання на окремо визначені закріплені за товариством майнові об`єкти, та права постійного користування на земельні ділянки, які надані длярозміщення підприємств залізничного транспорту.

7. Також, на думку апелянта, факт переходу права державної власності від Міністерства інфраструктури до АТ Укрзалізниця підтверджується листом Міністерства юстиції України від 18.10.2022 року. №95809/94789-33-22/8.4.1. Таким чином, позивач вважає, що подані відповідачу документи є достатніми для підтвердження виникнення, переходу чи припинення прав на майно. Вказував позивач і про те, що в оскаржуваному рішенні не зазначене відповідне обґрунтування вичерпного переліку обставин, що стали підставою для його прийняття, не зазначено які саме обставини не були усунені, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав. 

8. Апелянт звертав увагу, що в процесі утворення АТ “Українська залізниця” спеціально створеними комісіями проводилась інвентаризація майна Державної адміністрації залізничного транспорту “Укрзалізниця” та підприємств залізничного транспорту, і в результаті такої інвентаризації були сформовані два види переліків та зведених актів: 1.Переліки та зведені акти інвентаризації майна, що вносяться до статутного капіталу АТ “Українська залізниця; 2.Переліки та зведені акти інвентаризації майна, яке закріплюється за АТ “Українська залізниця” на праві господарського відання. Все майно, що включене до Переліків та зведених актів інвентаризації майна, що вноситься до статутного капіталу АТ “Українська залізниця”, увійшло до статутного капіталу АТ “Українська залізниця”, і є власністю Товариства. Спірний об`єкт, з реєстраційним номером 572982473210, що розташований по вул. Залізнична, будинок №2 смт. Глибока, Чернівецький район Чернівецька область, увійшов у зведений перелік майна ДТГО “Львівська залізниця”, що вноситься до статутного капіталу ПАТ “Українська залізниця”, відповідно дана будівля має бути зареєстрована як власність АТ “Українська залізниця”.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

9. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 08.11.2022 року позивачем подано до державного реєстратора Глибоцької селищної ради Чернівецької області заяву про державну реєстрацію права власності за Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" об`єкта нерухомості з реєстраційним номером 572982473210, що розташований по вул. Залізнична, будинок №2 смт. Глибока, Чернівецький район, Чернівецька область.

10. До заяви додано: квитанцію від 08.11.2022 року; довіреність від 14.07.2022 року; Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24.05.2007 року, серія та номер: б\н, бланк САВ № 379860, видавник: виконавчий комітет Глибоцької селищної ради; Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.06.2007 року №14753253, виданий Глибоцьким комунальним районним бюро технічної інвентаризації; лист Міністерства юстиції України від 18.10.2022 року. №95809/94789-33-22/8.4.1.; копія наказу ПАТ “Укрзалізниця” від 01.12.2015 року №047 “Про наділення майном регіональної філії “Львівська залізниця” ПАТ “Укрзалізниця”” з додатком; Передавальний акт ДТГО “Львівська залізниця” від 03.08.2015 року б/н; копія постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №735 “Питання акціонерного товариства “Укрзалізниця””; Зведений перелік майна ДТГО “Львівська залізниця”, що вноситься до статутного капіталу ПАТ “Українська залізниця” від 18.08.2015 року б/н.

11. 11.11.2022 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Глибоцької селищної ради Чернівецької області Костецькою Г.В. прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №65435836.

12. Названим рішенням зупинено розгляд указаної вище заяви позивача у зв`язку з тим, що “документи подані не в повному обсязі, тобто, подані документи не дають змогу встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, а саме: перехід права державної власності від Міністерства інфраструктури України до АТ “Укрзалізниця””.

13. 19.12.2022 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Глибоцької селищної ради Чернівецької області Костецькою Г.В. прийнято рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень №65827631.

14. Вказаним рішенням відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: державна на будівлі та споруди з реєстраційним номером 572982473210, що розташований Чернівецька область, Чернівецький район, смт.Глибока, вул. Залізнична, будинок 2, за суб`єктом: Акціонерне товариство Українська залізниця, податковий номер 40075815.

15. Не погоджуючись із таким рішенням, Акціонерне товариство Українська залізниця в особі його регіональної філії Львівська залізниця звернулося до суду з цим позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

16. Правова позиція апелянта викладена в пунктах 3-8 цієї постанови.

17. Відповідач зазначає, що подані позивачем документи не дали змогу встановити повного відчуження нерухомого майна за адресою: вул. Залізнична, будинок №2 смт. Глибока, Чернівецький район Чернівецька область, від Міністерства інфраструктури України, припинення повного господарського відання, що зазначене в поданому для реєстрації Свідоцтві, та передачу цього майна у власність АТ «Українська залізниця». Тому, на підставі пункту 4 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було прийнято рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. При цьому відповідачем зазначалось, що поданий позивачем Передавальний акт від 03.08.2015 року свідчить про те, що майно за адресою: вул. Залізнична, будинок №2 смт. Глибока, Чернівецький район Чернівецька область, не належало Товариству на праві власності, а тільки на праві господарського відання; майно, зазначене у цьому акті, передається як на праві власності, так і на праві господарського відання, тобто без зміни майнового режиму майна. Відповідач вказує, що позивачем не було надано акту приймання-передачі майна чи іншого документу, з якого убачалося б передачу права власності на державне майно від Держави в особі Міністерства інфраструктури України до Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» та передачу даного майна у приватну власність до АТ «Українська залізниця». 

18. Також зазначає, що майно, внесене до статутного капіталу АТ «Українська залізниця», знаходиться у володінні товариства на різних правових режимах, за рахунок якого формується статутний капітал АТ «Українська залізниця», в тому числі на праві господарського відання (державне майно, що не підлягає приватизації та не може бути передане у приватну власність). Водночас відповідачем подані позивачем документи давали змогу зареєструвати за ним відносно майна за адресою: вул. Залізнична, будинок №2 смт. Глибока, Чернівецький район Чернівецька область, лише право господарського відання, а не право власності на указане нерухоме майно, як просив позивач.

19. Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України вказує, що в оскаржуваному позивачем рішенні не зазначено відповідне обґрунтування вичерпного переліку обставин, що стали підставою для його прийняття, не зазначено, які саме обставини не були усунені, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав. Водночас зазначено, що позивачем відповідачу було додано Передавальний акт ДТГО «Львівська залізниця» від 03.08.2015, затверджений Міністром інфраструктури України 18.08.2015, відповідно до якого правонаступництво щодо усього майна, усіх прав та обов`язків ДТГО «Львівська залізниця» після його реорганізації шляхом злиття переходить до ПАТ «Укрзалізниця». Такий акт є документом, що підтверджує виникнення, перехід, припинення прав на майно, внесене до статутного капіталу Товариства. Третя особа вважає, що позивачем подано усі належні, передбачені законодавством, документи для здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що увійшло до статутного капіталу АТ Укрзалізниця, а тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

20. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Так, відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (далі Закон №1952-IV в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення), Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (далі - Порядок №1127 в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення).

22. Відповідно до приписів статті 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

23. Згідно пунктів 1 та 2 частини першої статті 4 Закону №1952-IV державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості; 2) речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; право довірчої власності на отриманий в управління об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; інші речові права відповідно до закону.

24. Частиною третьою статті 10 Закону №1952-IV передбачено, що державний реєстратор, з-поміж іншого, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав та ін.

25. Крім цього, згідно пункту 12 Порядку №1127 розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав.

26. За правилами, встановленими частиною першою статті 18 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку з урахуванням особливостей, визначених цим Законом: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

27. Частиною другою статті 18 Закону №1952-IV передбачено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

28. Згідно частини першої статті 27 Закону №1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майн2 року державним реєстратором прийнято рішення про відмову в державній реєстрації прав №65827631 у зв`язку із тим, що після завершення тридцятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення. Позивач вважає таке рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень незаконним, оскільки державному реєстратору було надано усі необхідні документи для реєстрації права державної власності на указаний об`єкт. 

29. Відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону №1952-IV підстави для відмови в державній реєстрації прав: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, крім випадків, визначених цим Законом; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 13) відсутність згоди заставодержателя (іпотекодержателя) на дострокове припинення дії договору емфітевзису, суперфіцію щодо державної реєстрації припинення таки2 року державним реєстратором прийнято рішення про відмову в державній реєстрації прав №65827631 у зв`язку із тим, що після завершення тридцятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення. Позивач вважає таке рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень незаконним, оскільки державному реєстратору було надано усі необхідні документи для реєстрації права державної власності на указаний об`єкт. 

30. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ   

31. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

32. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

33. Згідно пункту 18 Порядку №1127 за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації за умови вчинення дій та/або процедур, передбачених цим Порядком під час розгляду заяви, приймається державним реєстратором у будь-який час до закінчення строку державної реєстрації прав.

34. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування (пункт 23 Порядку №1127).

35. Аналіз наведених норм дає підстави для висновків про те, що право власності на об`єкти нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації. Державна реєстрація здійснюється за заявою власника майна та доданими до неї правовстановлюючими документами, що підтверджують набуття права власності на відповідні об`єкти. При цьому державний реєстратор, приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, зобов`язаний перевірити відповідність поданих документів вимогам законів та інших нормативно-правових актів, перевірити відсутність суперечностей між наявною в Державному реєстрі інформацією та поданими документами, встановити відсутність заборон та обмежень щодо об`єктів нерухомого майна тощо. Законом визначений і вичерпний перелік підстав для відмови у проведенні державної реєстрації.

36. Згідно оскаржуваного рішення №65827631 від 19.12.2022 року та за змістом наданих у ході розгляду справи пояснень державного реєстратора, відповідачем відмолено у державній реєстрації права власності за Акціонерним товариством "Українська залізниця" об`єкта нерухомості з реєстраційним номером 572982473210, що розташований по вул. Залізнична, будинок №2 смт. Глибока, Чернівецький район, Чернівецька область, у зв`язку з тим, що подані документи не дали змогу встановити набуття позивачем права власності на вказане нерухоме майно, тобто згідно пункту 4 частини першої статті 24 Закону №1952-IV.

37. З матеріалів справи встановлено, що до заяви від 08.11.2022 року про державну реєстрацію права власності за Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" об`єкта нерухомості з реєстраційним номером 572982473210, що розташований по вул. Залізнична, будинок №2 смт. Глибока, Чернівецький район, Чернівецька область, заявником дійсно не було додано документів, які достовірно підтверджували б набуття заявником саме права власності на указане нерухоме майно.

38. Так, додані до заяви Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24.05.2007 року, серія та номер: б\н, бланк САВ №379860, видавник: виконавчий комітет Глибоцької селищної ради, та Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.06.2007 року №14753253, виданий Глибоцьким комунальним районним бюро технічної інвентаризації, свідчать про те, що власником нерухомого майна, що розташовано по вул.Залізнична, буд. №2, смт. Глбока, Чернівецький район, Чернівецька область, є Держава в особі Міністерства транспорту та зв`язку України (наразі - Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України) і таке майно знаходиться в повному господарському віданні Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця».

39. Згідно частини першої та другої статті 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

40. Частиною ж першою статті 133 Господарського кодексу України передбачено, що основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління.

41. Відповідно до наведених вище приписів частини першої статті 4 Закону №1952-IV державній реєстрації прав підлягають і право власності на нерухоме майно, і речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, зокрема, право господарського відання.

42. Отже, право господарського відання є іншим, похідним від права власності, речовим правом, яке, згідно обставин справи, щодо нерухомого майна за адресою: вул.Залізнична, буд. №2, смт. Глбока, Чернівецький район, Чернівецька область - належить та зареєстровано за ДТГО «Львівська залізниця», а власником названого майна є Держава в особі Міністерства транспорту та зв`язку України (Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України).

43. З матеріалів справи вбачається, що доказів набуття ДТГО «Львівська залізниця» саме права власності на нерухоме майно за адресою: вул. Залізнична, будинок №2 смт. Глибока, Чернівецький район, Чернівецька область, позивачем державному реєстратору подано не було, як не було надано і документів, які підтверджували б припинення права власності на указане нерухоме майно за Міністерством транспорту та зв`язку України (Міністерством розвитку громад, територій та інфраструктури України) із одночасним набуттям права власності на це майно ДТГО «Львівська залізниця» або АТ «Українська залізниця».

44. Згідно пункту 48 Порядку №1127 для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) подаються: 1) документ, що посвідчує право власності особи на майно, що передається у власність юридичної особи (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна; 3) рішення органу або особи, уповноважених установчими документами юридичної особи або законом (у разі, коли передача майна здійснюється іншою юридичною особою); 4) письмова згода всіх співвласників (у разі, коли передача здійснюється щодо майна, що перебуває у спільній власності); 5) письмова згода суб`єкта переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення у випадках, передбачених законом.

45. Втім, апелянтом не було подано державному реєстратору для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна (об`єкт нерухомості за адресою: вул.Залізнична, буд. №2, смт. Глбока, Чернівецький район, Чернівецька область) у власність юридичної особи (АТ «Українська залізниця») як внесок до її статутного капіталу акт приймання-передачі вказаного нерухомого майна чи іншого документу, що підтверджував би факт передачі такого майна (тобто факт набуття права власності) з одного власника (Держава в особі Міністерства транспорту та зв`язку України) до іншого (ДТГО «Львівська залізниця» чи до АТ «Українська залізниця»).

46. За таких обставин суд вважає законним рішення відповідача про відмову у державній реєстрації права власності за Акціонерним товариством "Українська залізниця" об`єкта нерухомості з реєстраційним номером 572982473210, що розташований по вул. Залізнична, будинок №2 смт. Глибока, Чернівецький район, Чернівецька область, у зв`язку з тим, що подані документи не дали змогу встановити набуття позивачем права власності на вказане нерухоме майно (пункт 4 частини першої статті 24 Закону №1952-IV).

47. Щодо доводів апелянта про те, що в оскаржуваному рішенні не зазначене відповідне обґрунтування вичерпного переліку обставин, що стали підставою для його прийняття, то такі самі по собі не можуть бути достатньою підставою для визнання незаконним рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 19.12.2022 року №65827631. При цьому суд зауважує, що в оскаржуваному рішенні міститься посилання на статтю 24 Закону №1952-IV, якою передбачені підстави для відмови у державній реєстрації прав, а в ході судового розгляду справи державним реєстратором додатково роз`яснено, що правою підставою для прийняття оскаржуваного рішення є саме пункт 4 частини першої статті 24 Закону №1952-IV - подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

48. Щодо посилань апелянта на те, що в даній ситуації правовстановлюючим документом є Передавальний акт ДТГО «Львівська залізниця» від 03.08.2015 року, затверджений Міністром інфраструктури України 18.08.2015 року, Зведений перелік майна ДТГО «Львівська залізниця», що вноситься до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця», затверджений Міністром інфраструктури України 18.08.2015 року, то суд зазначає наступне.

49. Так, згідно приписів статті 2 Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23.02.2012 року №4442-VI (далі Закон №4442-VI) утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Товариство утворюється як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту). Статут Товариства затверджується Кабінетом Міністрів України. Засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту. Одночасно з прийняттям рішення про утворення Товариства Кабінет Міністрів України формує комісію з утворення Товариства, до складу якої входять представники Кабінету Міністрів України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, Державної адміністрації залізничного транспорту України, Фонду державного майна України, центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, профспілок, що діють у галузі. Комісія у чотиримісячний строк з дня затвердження її складу подає центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, для затвердження у місячний строк зведений передавальний акт, зведений акт оцінки майна залізничного транспорту загального користування, а також проект статуту Товариства для подання Кабінетові Міністрів України. Зведені передавальний акт та акт оцінки складаються на основі узагальнених даних передавальних актів та актів оцінки, складених стосовно цілісного майнового комплексу кожного підприємства 

50. Відповідно до частини першої статті 4 Закону №4442-VI до статутного капіталу Товариства вносяться: майно залізничного транспорту загального користування; 100 відсотків акцій акціонерних товариств, що проводять ремонт тягового рухомого складу та виготовляють залізобетонні конструкції і шпали, повноваження з управління корпоративними правами яких здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; акції (частки, паї), що належать державі у статутному (складеному) капіталі господарських товариств, утворених за участю підприємств залізничного транспорту; право постійного користування земельними ділянками, наданими для розміщення підприємств залізничного транспорту; право господарського відання магістральними залізничними лініями загального користування та розміщеними на них технологічними спорудами, передавальними пристроями, що безпосередньо використовуються для забезпечення процесу перевезень, а саме: залізничні станції та колії загального користування, тягові підстанції, контактна мережа та інші пристрої технологічного електропостачання, системи сигналізації, централізації, блокування та управління рухом поїздів, об`єкти і майно, призначені безпосередньо для виконання аварійно-відновлювальних робіт.

51. Згідно абзацу другого частини другої статті 5 Закону №4442-VI державна реєстрація прав на нерухоме майно, внесене до статутного капіталу Товариства, здійснюється на підставі передавального акта та акта оцінки майна залізничного транспорту, внесеного до статутного капіталу Товариства. Передавальний акт та/або акт оцінки майна залізничного транспорту є документами, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на майно, внесене до статутного капіталу Товариства.

52. Частиною першою статті 10 Закону №4442-VI передбачено, що магістральні залізничні лінії загального користування та розміщені на них технологічні споруди, передавальні пристрої, що безпосередньо використовуються для забезпечення процесу перевезень, а саме: залізничні станції та колії загального користування, тягові підстанції, контактна мережа та інші пристрої технологічного електропостачання, системи сигналізації, централізації, блокування та управління рухом поїздів, об`єкти і майно, призначені безпосередньо для виконання аварійно-відновлювальних робіт, є державною власністю та закріплюються за Товариством на праві господарського відання.

53. Відповідно до вказаного Закону №4442-VI Кабінет Міністрів України 25.06.2014 року прийняв постанову №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця», якою і утворено ПАТ Українська залізниця на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування (зокрема ДТГО «Львівська залізниця»), які реорганізовуються шляхом злиття.

54. Також названого постановою Уряду установлено формування статутного капіталу ПАТ Українська залізниця, зокрема, шляхом внесення до нього майна Укрзалізниці, підприємств, зазначених у додатку 1, крім майна, яке закріплюється за товариством на праві господарського відання згідно із Законом України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, та іншого майна, яке відповідно до законодавства не може бути включене до статутного капіталу; права господарського відання магістральними залізничними лініями загального користування та розміщеними на них технологічними спорудами, передавальними пристроями, що безпосередньо використовуються для забезпечення процесу перевезень (залізничні станції та колії загального користування, тягові підстанції, контактна мережа та інші пристрої технологічного електропостачання, системи сигналізації, централізації, блокування та управління рухом поїздів, об`єкти і майно, призначені безпосередньо для виконання аварійно-відновлювальних робіт)).

55. Крім цього, постановою Кабінет Міністрів України від 25.06..2014 року №200 утворено Комісію з утворення ПАТ Українська залізниця, яку зобов`язано, зокрема, подати до Міністерства інфраструктури зведений акт оцінки майна, що вноситься до статутного капіталу товариства, за встановленою формою, зведені передавальні акти майна, земельних ділянок; зобов`язано Міністерство інфраструктури затвердити зведений акт оцінки, зведені перелік і передавальний акт майна, що вноситься до статутного капіталу товариства, та майна, яке закріплюється за товариством на праві господарського відання.

56. Відповідно до Закону №4442-VI та постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року №200 майно, призначене для формування статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця», передається на різних правових титулах, у тому числі на праві власності, на праві господарського відання та на праві користування. Передання майна для формування статутних капіталів господарських товариств на різних правових титулах спричинене різними правовими режимами майнових обґєктів, що підлягають передачі, та не суперечить загальним засадам цивільного і господарського законодавства.

57. Як зазначено в поданому позивачем державному реєстратору Передавальному акті ДТГО «Львівська залізниця» від 03.08.2015 року, затвердженому Міністром інфраструктури України 18.08.2015 року, правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов`язків Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» після його реорганізації шляхом злиття переходить до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

58. Згідно ж Зведеного переліку майна ДТГО «Львівська залізниця», що вноситься до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця», затвердженого Міністром інфраструктури України 18.08.2015 року, одним із об`єктів нерухомості є «будівлі та споруди, побутова будівля», що розташована за адресою: вул. Залізнична, будинок №2 смт. Глибока, Чернівецький район, Чернівецька область.

59. Колегія суддів вважає, що Передавальний акт ДТГО «Львівська залізниця» від 03.08.2015 року, затверджений Міністром інфраструктури України 18.08.2015 року, разом із Зведеним переліком майна ДТГО «Львівська залізниця», що вноситься до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця», затвердженим Міністром інфраструктури України 18.08.2015 року, дійсно є правовстановлюючим документом, водночас в даній ситуації такий підтверджує лише набуття ПАТ «Укрзалізниця» права господарського відання на об`єкт нерухомості за адресою: вул. Залізнична, будинок №2 смт. Глибока, Чернівецький район, Чернівецька область, який знаходився в повному господарському віданні реорганізованого ДТГО «Львівська залізниця».

60. Натомість, як вбачається зі встановлених обставин справи, право власності на цей об`єкт належить та зареєстровано за Державною в особі Міністерства транспорту та зв`язку України (Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України) і позивачем не було надано державному реєстратору документів, які підтверджували б припинення права власності на указане нерухоме майно за Міністерством транспорту та зв`язку України (Міністерством розвитку громад, територій та інфраструктури України) та набуття саме права власності на це майно ДТГО «Львівська залізниця» або його правонаступником АТ «Українська залізниця».

61. Фактично названі документи (передавальний акт та зведений перелік майна) підтверджують, що один правокористувач (ДТГО «Львівська залізниця») нерухомого майна, що на праві власності належить Державі в особі Міністерства транспорту та зв`язку України, був замінений на іншого правокористувача (АТ «Українська залізниця») його правонаступником внаслідок процедури реорганізації юридичної особи. При цьому жоден документ, поданий позивачем разом із заявою від 08.11.2022 року про державну реєстрацію права власності не порушує питання права власності (зокрема, зміни власника чи припинення права власності).

62. Тому колегія суддів вважає, що подані позивачем документи свідчили про можливість здійснення державної реєстрації за АТ «Укрзалізниця» виключно права господарського відання на об`єкт нерухомості за адресою: вул. Залізнична, будинок №2 смт. Глибока, Чернівецький район, Чернівецька область, а не державної реєстрації права власності на цей об`єкт, як того безпідставно просив позивач.

63. Щодо посилань апелянта на лист Міністерства юстиції України від 18.10.2022 року №95809/94789-33-22/8.4.1. та висновок Ради науково-правових експертиз при Інституті держави та права ім. В. М. Корецького НАН України №126/60-е від 02.04.2019 року, які також були подані державному реєстратору до заяви від 08.11.2022 року, то такі колегія суддів оцінює критично та вважає безпідставними, оскільки названі не є правовстановлюючими документами, а носять лише рекомендаційний, роз`яснювальний характер. До того ж, їх зміст не свідчить про необхідність реєстрації за позивачем права власності на об`єкт нерухомості, що знаходився на праві господарського відання у реорганізованому ДТГО «Львівська залізниця».

64. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при винесенні рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень від 19.12.2022 року №65827631 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правові підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного позивачем рішення відсутні.

65. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

66. Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

67. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

68. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

69. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

70. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

71. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Українська залізниця” слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Українська залізниця” залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Залімський І. Г.