УХВАЛА
01 серпня 2023 року 
м. Київ 
справа № 440/18608/21
адміністративне провадження № К/990/25734/23 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у справі №440/18608/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТАЛТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
установив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНТАЛТРЕЙД» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС України у Полтавській області, в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН): №3191311/42962673 від 1 жовтня 2021 року; №3520990/42962673 від 14 грудня 2021 року; №3520991/42962673 від 14 грудня 2021 року; №3520992/42962673 від 14 грудня 2021 року; №3520993/42962673 від 14 грудня  2021 року; №3512270/42962673 від 13 грудня 2021 року;
- зобов`язати зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТАЛТРЕЙД» №1 від 6 травня 2021 року, №2 від 9 липня 2021 року, №1, 2 від 2 серпня 2021 року, № 3, 4 від 16 серпня 2021 року.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року, позов задоволено.
Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач вже звертався з касаційною скаргою, яку ухвалою Верховного Суду від 7 червня 2023 року було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
21 липня 2023 року до Верховного Суду надійшла вдруге подана касаційна скарга Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у справі №440/18608/21.
Так, аналогічно попередній касаційній скарзі, у поданій вдруге касаційній скарзі скаржник посилається на пункти 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження.
Водночас касаційна скарга не містить належного обґрунтування зазначених підстав для касаційного оскарження.
Верховний Суд у своїй ухвалі про повернення раніше поданої касаційної скарги вже звертав увагу скаржника на те, що:
- касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм податкового законодавства України, посилань на постанови Верховного Суду, висловлення незгоди з наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів, переоцінки доказів, що не є належим викладенням заявленої підстави касаційного оскарження;
- скаржником не взято до уваги, що, задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій враховували правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 5 січня 2021 року у справі №640/10988/20, не доведено помилковість врахування таких висновків;
- посилання скаржника на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права не підміняють визначення підстав касаційного оскарження та не можуть вважатися належним правовим обґрунтуванням касаційної скарги у розумінні частини 4 статті 328 цього Кодексу. Верховний Суд зауважує, що невстановлення судами обставин справи від яких, як вважає скаржник, залежить правильність вирішення спору, знаходиться у площині дослідження та оцінки судом доказів у справі, що може бути підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини 4 статті 328 та відповідним пунктом частини 2 статті 353 КАС України, однак скаржником не вказано та не обґрунтовано такі підстави касаційного оскарження.
Звертаючись до суду з касаційною скаргою вдруге, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказані Верховним Судом.
Змістовно обґрунтування касаційної скарги не змінилося.
Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень. 
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку. 
Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями.
Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня                     2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у справі №440/18608/21 повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                                О.О. Шишов