УХВАЛА

01 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 240/7809/22
провадження № К/990/12964/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів Берназюка Я.О., Стеценка С.Г., під час підготовки до касаційного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2023 року,
УСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі                         № 240/7809/22 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2023 року.
Як убачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду у цій справі є вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, щодо ненарахування та невиплати. ОСОБА_1  з 30 жовтня 2021 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 30 жовтня 2021 року здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1  підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 24 січня 2023 року відкрив касаційне провадження у справі № 240/14828/22, позовні вимоги у якій є подібними тим, які заявлені у справі № 240/7809/22.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду на підставі частини четвертої статті Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою від 14 березня 2023 року передав справу № 240/14828/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Таке рішення обґрунтовано тим, що колегія суддів Верховного Суду позбавлена процесуальної можливості усунути розбіжності у правозастосуванні в частині обрахунку підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають в зоні гарантованого добровільного відселення (на території радіоактивного забруднення), право на яке у таких осіб виникло на підставі статті 39 Закону № 796-ХІІ у розмірі двох мінімальних заробітних плат та щодо дати, з якої у таких осіб виникло право на отримання відповідної допомоги, та відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 18 березня 2020 року за наслідками розгляду зразкової справи № 240/4937/18 в частині спірних питань.
Велика Палата Верховного Суду визнала мотиви, наведені в ухвалі Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 березня 2023 року про передачу справи на її розгляд, обґрунтованими та 23 березня 2023 року постановила ухвалу про прийняття до розгляду справи              № 240/14828/22 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі), зокрема, Великою Палатою Верховного Суду.
Аналіз пункту 5 частини другої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що можливість зупинення у провадження у справі на підставі цієї норми пов`язана не з будь-якими подібними справами (навіть, якщо такі й дійсно подібні), а обумовлюється їх обов`язковим розглядом у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. Тобто, суд вправі зупинити провадження у справі з підстави перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) саме палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Тлумачення визначення «подібності правовідносин» міститься, зокрема у ряді постанов Верховного Суду (від 13 лютого 2019 року у справі № 802/3999/15-а та від 03 липня 2019 року у справі                        № 826/27404/15.
За змістом вказаних постанов подібність правовідносин означає, зокрема тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).
Колегією суддів Верховного Суду встановлено, що предмети спору у справі, яка розглядається, та справі, прийнятій до розгляду Великою Палатою Верховного Суду, є подібними, а саме, нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам.
Відповідно до статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України у визначених цим Кодексом випадках перегляд судових рішень здійснюється, зокрема Великою Палатою Верховного Суду.
У силу вимог частини другої статті 356 Кодексу адміністративного судочинства України у постанові Великої Палати Верховного Суду має міститися вказівка про те, як саме повинна застосовуватися норма права.
На підставі вищенаведеного вбачається, що у правовому висновку, сформульованому у рішенні Великої Палати Верховного Суду, має визначатися спосіб застосування норми права у спірних правовідносинах, що сприяє однаковому праворозумінню та правозастосуванню у судовій практиці.
Виходячи з подібності предметів спору у справі, яка розглядається, та справі, прийнятій до розгляду Великою Палатою Верховного Суду, та зважаючи на те, що головним завданням Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України є забезпечення єдності та сталості судової практики, колегія суддів доходить висновку про існування підстав для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі                           № 240/14828/22.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі                             № 240/14828/22.
Відповідно до частини четвертої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України про зупинення провадження у справі суд постановляє ухвалу. 
Керуючись статтями 236, 353, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
1. Зупинити провадження у справі № 240/7809/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 240/14828/22.
2. Копію цієї ухвали направити учасникам справи до відома.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                                                                     Н.В. Коваленко 

судді                                                                                                                                                                    Я.О. Берназюк 
                                    
                                                                                                                                                                                                          С.Г. Стеценко