ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

05 вересня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 739/843/23
Головуючий у першій інстанції – Чепурко  В. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1184/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Висоцької Н.В.
суддів: Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,
учасники справи: позивач – ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх і неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 
відповідач – Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»,
розглянувши у порядку у порядку письмового провадження  цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на додаткове рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2023 року (місце ухвалення – м. Новгород-Сіверський) у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх і неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування,
                                           В С Т А Н О В И В :
У травні 2023 року представник ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх і неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , - адвокат Скочиляс І.М. звернулась до суду з позовом до АТ «СК «АРКС» про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 103638,94 грн.
Рішенням Новгород-Сіверського районного суду від 23.06.2023 позов задоволено.
Стягнуто з АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх і неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України за період з 17.08.2022 по 27.03.2023 у розмірі 76282,59 грн, три відсотки річних за період з 17.08.2022 по 27.03.2023 у розмірі 4576,96 грн, інфляційні втрати за період з 17.08.2022 по 27.03.2023 у розмірі 22779,29 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
07.07.2023 представник ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх і неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , – адвокат Скочиляс І.М. звернулась до суду із заявою про ухвалення у справі додаткового рішення, яким стягнути з АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500 грн. В обґрунтування посилалась на положення ст. 141 ЦПК України та правові висновки Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу. Вказує, що при ухваленні рішення 23.06.2023 судом не вирішено питання щодо витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у Новгород-Сіверському районному суді. Посилається, що факт надання правничої допомоги підтверджено документами, наявними в матеріалах справи, а саме: ордером про надання правничої правової допомоги, належним чином засвідченою копією Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копією договору про надання правової допомоги № 11.05.22 від 11.05.2022  та детальним описом наданих правничих послуг з квитанцією про оплату.
Заява представника ОСОБА_1 – адвоката Скочиляс І.М. про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено. 
Ухвалено додаткове рішення Новгород-Сіверським районним судом від 12.07.2023 у цивільній справі № 739/843/23 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх і неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , до АТ «СК «АРКС» про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.
Стягнуто з АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_1 судові витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 6500 грн.
Задовольняючи заяву та ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний розмір витрат на оплату послуг адвоката, які понесла позивачка, є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, який витратив адвокат на виконання відповідних робіт та обсягом виконаних ним робіт.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, представник АТ «СК «АРКС» - адвокат О.І. Медвідь подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Новгород-Сіверського районного суду від 12.07.2023 і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу.
За доводами скарги оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що зазначена справа є малозначною, нескладною, розглядалася в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, участь в судовому засіданні адвокат не приймав, будь-яких експертиз у справі не призначалось, свідки не викликались, особливе значення для позивачів та значний суспільний інтерес розгляд справи не становив.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на правові висновки Хмельницького апеляційного суду, викладені у постанові від 28.02.2023 у справі № 676/4609/22, Дніпровського апеляційного суду, викладені у постанові від 01.02.2023 у справі № 187/1001/22, Львівського апеляційного суду, викладені  у постанові від 19.04.2023 у справі № 465/3683/22, Київського апеляційного суду, викладені у постанові від 22.06.2023 у справі № 760/30615/19, а також правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, Верховного Суду, викладені в постановах від 06.04.2023 у справі № 910/9441/20, від 16.02.2023 у справі № 824/9/22.
Зазначає, що нарахування штрафних санкції було здійснено з мінімальними затратами робочого часу за допомогою інтернет-ресурсів, що надають  послуги по онлайн-розрахунку по таким санкціям, тому вважає, що представником позивача було докладено мінімальних зусиль для формування тексту позовної заяви, тому вимоги про стягнення витрат у розмірі 6500 грн є необґрунтованим, надмірно та непропорційно збільшеним.
Також наголошує, що в порушення норм Цивільного процесуального кодексу України про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення не було повідомлено представника АТ «СК «АРКС», що позбавило можливості брати участь у розгляді заяви та надати суду додаткові пояснення.
За доводами скарги, 30.06.2023 до АТ «СК «АРКС» надійшла копія заяви про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правову допомогу, проте жодної інформації  від суду про дату і час судового засідання про розгляд заяви не надходило і 12.07.2023 АТ «СК «АРКС» до суду першої інстанції було направлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, проте в порушення норм ЦПК України судом було ухвалено додаткове рішення 12.07.2023.
Наголошує, що розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін не позбавляє суд обов`язку дотриматись права АТ «СК «АРКС» на отримання інформації про дату і час розгляду такої заяви та подання клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.
На виконання вимог ст. 361 ЦПК України  учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – адвокат Скочиляс І.М. просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги АТ «СК «АРКС», а додаткове рішення Новгород-Сіверського районного суду від 12.07.2023 – залишити без змін. В обґрунтування посилається, що при ухваленні оскаржуваного додаткового рішення судом чітко та доступно зазначено доводи і мотиви прийнятого рішення, а розмір витрат у сумі 6500 грн є цілком виправданим та співмірним складності справи і становить лише 6% від заявленої суми позовних вимог. Також зазначає, що 07.07.2023 на сайті «Судова влада» та офіційному сайті Новгород-Сіверського районного суду з`явилась інформація про  дату та час судового засідання, тому вважає, що процесуальні права відповідача цим не порушені, адже відповідач мав можливість подати разом із відзивом клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві представник ОСОБА_1 – адвокат Скочиляс І.М. просила окрім позовних вимог, стягнути з ПАТ «СК «АРКС» понесені судові витрати у зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 6500 грн в порядку ст. 141 ЦПК України (а.с. 1-4). 
Рішенням Новгород-Сіверського районного суду від 23.06.2023 стягнуто з АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх і неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України за період з 17.08.2022 по 27.03.2023 у розмірі 76282,59 грн, три відсотки річних за період з 17.08.2022 по 27.03.2023 у розмірі 4576,96 грн, інфляційні втрати за період з 17.08.2022 по 27.03.2023 у розмірі 22779,29 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 123-126).
До позовної заяви представник ОСОБА_1 – адвокат Скочиляс І.М. додано договір про надання правової допомоги № 11.05.22 від 11.05.2022 (а.с. 57-59), ордер на надання правничої (правової) допомоги  від 24.04.2023 (а.с. 60).
26.06.2023 (згідно конверту) представник ОСОБА_1 – адвокат Скочиляс І.М.  звернулась із заявою про ухвалення додаткового рішення у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, та в якій просила стягнути з АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_1   понесені судові витрати у зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 6500 грн (а.с. 129-130, 134).
До заяви  адвокатом додано детальний опис наданих послуг, зокрема: консультація та вивчення матеріалів справи, формування правової позиції у справі – 1 год. вартістю 1000 грн; пошук судової практики по аналогічних справах – 1,5 год. вартістю 1500 грн; підготовка, написання, копіювання позовної заяви – 2,5 год. вартістю 2500 грн; підготовка інших процесуальних документів (заяв, клопотань, відповіді на відзив, заперечень) – 1,5 год. вартістю 1500 грн (а.с. 131 зворот-132). Також до заяви додано платіжну інструкцію № 0.0.3068183656.1 від 26.06.2023 про сплату адвокатських послуг на підставі договору про надання правової допомоги від 11.05.2022 у розмірі 6500 грн (а.с. 133).
Матеріали справи містять докази направлення заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками АТ «СК «АРКС», а саме фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 26.06.2023 (а.с. 136).
Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний розмір витрат на оплату послуг адвоката, які понесла позивачка, є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, який витратив адвокат а виконання відповідних робіт та обсягом виконаних ним робіт.
З такими висновками погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні матеріалів справи, доказів, наданих суду першої інстанції та відповідають вимогам чинного законодавства.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 141 ЦПК України визначений порядок розподілу витрат між сторонами. Так, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК).
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Таким чином, у разі недотримання вимог ч. 5 ст. 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).
Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, а також у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19).
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до статті 26 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI)  адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).
Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Враховуючи викладене, ухвалюючи додаткове рішення про стягнення витрат на правову допомогу, суд першої інстанції врахував складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співмірності, і дійшов обґрунтованого висновку, що витрати на правничу допомогу в сумі 6500 грн є співмірними з розумною необхідністю витрат для цієї справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що 30.06.2023 АТ «СК «АРКС» отримало копію заяви про ухвалення додаткового рішення і про те, що про розгляд такої заяви 12.07.2023 від суду першої інстанції не надходило жодної інформації, тому у заявника не було можливості надати свої заперечення, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Так, в матеріалах справи міститься фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 26.06.2023 (а.с. 136) про направлення заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками АТ «СК «АРКС», яка була отримана ними 29.06.2023, що підтверджується трекінгом з сайту Укрпошта (а.с. 205). Тому апеляційний суд враховує, що за період з 29.06.2023 по 12.07.2023 АТ «СК «АРКС» не скористалось своїм правом для направлення заяви про зменшення розміру витрат на правову допомогу або про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.
Крім того, як убачається з матеріалів справи, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення був призначений на 09 год. 00 хв. 12.07.2023 без виклику учасників справи, а заява АТ «СК «АРКС» про зменшення витрат на правничу допомогу була направлена на електронну адресу Новгород-Сіверського районного суду об 11 год. 31 хв. 12.07.2023, що підтверджується супровідним листом  (а.с. 149).
Апеляційний суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі судом першої інстанції без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
Твердження заявника про те, що розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін не позбавляє суд обов`язку дотриматись права АТ «СК «АРКС» на отримання інформації про дату і час розгляду такої заяви, не можуть бути підставою для скасування додаткового рішення суду першої інстанції.
При визначенні розміру витрат на правничу допомогу судом першої інстанції враховано відсутність доказів на підтвердження підстав для зменшення розміру витрат на правову допомогу, детально проаналізовано заявлені витрати, враховано їх реальність, критерій розумності та співмірність.
Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, додаткове рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а додаткове рішення районного суду – без змін.
Керуючись ст. 367, 368, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 
                                          П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» залишити без задоволення.
Додаткове рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.  
Повний текст рішення складено 05.09.2023.

Головуючий                                                        Судді :