ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1140/23	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №697/2430/18 Категорія:  	Колісник Л.О. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       18 липня 2023 року м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії:
судді-доповідача	Новікова О. М.,	
суддів:	Гончар Н. І., Фетісової Т. Л.,	
за участю секретаря  	Широкової Г.К.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 травня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця Канівського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сіленко Лілії Сергіївни, -

в с т а н о в и в :

Адвокат Бовшик М. Ю., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Канівського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Сіленко Л. С. 
Вимоги скарги обґрунтовував тим, що рішенням Канівського міськрайонного суду від 06.12.2018 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 33% від усіх видів його доходу (заробітку), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Виконання вказаного рішення суду здійснює Канівський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), виконавче провадження №57989917.
31.03.2023 на адресу скаржника від Канівського відділу ДВС надійшли документи: розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 24.03.2023, повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників, виклик державного виконавця від 24.03.2023, постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 24.03.2023, постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 24.03.2023, постанова про арешт майна боржника від 24.03.2023, постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, постанова про накладення штрафу від 24.03.2023 та постанова про виправлення помилки у цій постанові від 24.03.2023, постанова про накладення штрафу від 24.03.2023.
У постанові про накладення штрафу від 24.03.2023, з урахуванням виправлених помилок, державним виконавцем зазначено, що заборгованість боржника зі сплати аліментів за виконавчим листом №697/2403/18 виданим 26.12.2018 у період з 01.01.2020 по 31.12.2021 складає 199044,83 грн. Накладено на боржника штраф в розмірі 20% від суми заборгованості, що складає 39808,96 грн.
Однак даний розмір заборгованості не відповідає обрахованому розміру заборгованості зі сплати аліментів, вказаному у складеному державним виконавцем розрахунку, що відповідно становить 326424,75 грн.
Після отримання розрахунку заборгованості від 24.03.2023, скаржником 04.04.2023 було здійснено ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та з`ясувалося, що 24.03.2023 виконавцем ще винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. А також стало відомо про те, що 28.11.2022 стягувач ОСОБА_3 звернулася до Канівського відділу ДВС з заявою про здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів, на підставі наданих податкових декларацій за 2020-2021 роки, щомісячної платіжної відомості за квітень 2022 року, однак зазначених документів у матеріалах виконавчого провадження немає, а лише ксерокопії невідомих документів, що складені українською та іноземною мовами.
В даних ксерокопіях відсутні підписи та/або печатки осіб/органів, що їх склали та видали. На деяких ксерокопіях вказано, що текст документу перекладено перекладачем з французької мови на українську мову, проте вказане не можливо перевірити за відсутністю вищевказаних недоліків (відсутність підпису, печатки), не можливо впевнитися в достовірності такого перекладу та кваліфікації перекладача, саме тому надані стягувачем документи не засвідчені у встановленому порядку, а тому є такими, що не відповідають оригінальним примірникам документів.
Крім того, вважає, що саме на державного виконавця покладений обов`язок пошуку майна, коштів божника, відомостей про місце роботи та отриманий дохід боржника. В разі отримання виконавцем додаткових відомостей про наявність у боржника майна, коштів, інформація про які відсутня в матеріалах виконавчого провадження, виконавець зобов`язаний перевірити достовірність цих даних та надалі прийняти відповідне рішення за результатами перевірки. Натомість державним виконавцем Канівського відділу ДВС було прийнято від стягувача документи, які не засвідчені у встановленому порядку, не мають підписів, печаток осіб та/або органів, що їх видали; не мають відношення до боржника, так як не дають змогу ідентифікувати особу, відносно якої вони містять інформацію.
Державним виконавцем не було взято до уваги зазначені недоліки, не було здійснено дій по перевірці інформації, яку стягувач зазначав у заяві від 28.11.2022, та безпідставно прийнято надані стягувачем документи як беззаперечний доказ отримання боржником доходу. 
Просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сіленко Лілії Сергіївни (далі – державного виконавця) при здійснені розрахунку заборгованості від 24.03.2023, скасувати розрахунок заборгованості від 24.03.2023 та зобов`язати державного виконавця здійснити новий розрахунок заборгованості в рамках виконавчого провадження №57989917 без врахування заяви стягувача від 28.11.2022 та доданих до неї документів. 
Визнати неправомірними дії державного виконавця щодо внесення ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників рамках виконавчого провадження №57989917 та зобов`язати державного виконавця здійснити дії щодо виключення скаржника з Єдиного реєстру боржників. 
Визнати неправомірними та скасувати постанови державного виконавця про арешт майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, винесених 24.03.2023 в рамках виконавчого провадження № 57989917.
Ухвалою Канівського місьрайонного суду Черкаської області від 24 травня 2023 року скарга адвоката Бовшика М. Ю. в інтересах ОСОБА_1 залишена без задоволення.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, адвокат Бовшик М. Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу районного суду, та задовольнити його скаргу, визнавши протиправними дії державного виконавця та скасувавши вищевказані постанови державного виконавця.
Апеляційна скарга мотивована тим, що жоден документ, який був поданий стягувачем виконавцю, не досліджувався судом. Не містить інформацію, що цей документ стосується саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канева, Черкаської області.
Самі подані виконавцю документи не містили ні мокрих печаток, ні підписів в оригіналі чи хоча б завірення у відповідності до п. 5.26 ДСТУ 4163:2020
Також адвокат стверджує, що проведений державним виконавцем новий розрахунок заборгованості є все одно неправильним. 
У відзиві на апеляційну скаргу, представник стягувача ОСОБА_3 – адвокат Хорошун О.В. вказує, що документи ,які були надані державному виконавцю для здійснення перерахунку боргу по аліментах, які має сплачувати ОСОБА_1 на утримання спільних дітей на користь стягувачки, отримані шляхом направлення Канівським міськрайонним судом Черкаської області судового доручення до Республіки Франція, де ОСОБА_1 проходив службу у іноземному легіоні та перекладені перекладачем ОСОБА_4 і посвідчено 14.10.2022 приватним нотаріусом Сопільняк А. О. (зареєстровано в реєстрі за № 2834). Тому державним виконавцем у відповідності до вимог чинного законодавства було прийнято документи, які свідчать про отримані доходи ОСОБА_1 за кордоном та надані ним добровільно на виконання судового доручення місцевого суду.
У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов від державного виконавця вказано, що у виконавця немає підстав для перерахунку заборгованості та підстав ігнорувати надану стягувачем інформацію про доходи боржника за межами України. Вважає, що ухвала суду прийнята у відповідності до вимог законодавства, є обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни немає.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши позиції віх зацікавлених осіб, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга  не підлягає до  задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Канівському відділі державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 697/2430/18, виданого Канівським міськрайонним судом 26.12.2018 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 33% від усіх видів його доходу (заробітку), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.11.2018 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.27, 28).
Відповідно до заяви стягувача ОСОБА_3 від 28.11.2022 вбачається, що остання звернулася до начальника Канівського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) про проведення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП 57989917 за 2020-2021 роки та квітень 2022 року. До заяви додала податкові декларації ОСОБА_7 за 2020 рік, за 2021 рік та щомісячну платіжну відомість за квітень 2022 року (а.с.76).
З розрахунку заборгованості зі сплати аліментам ВП №57989917 вбачається, що станом на 01.03.2023 сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить 369372,53 грн. (а.с.64,65).
24.03.2023 боржника ОСОБА_1 повідомлено про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників, а також зазначено, що сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за три місяці (а.с.66).
24.03.2023 державним виконавцем в рамках ВП №57989917 винесено відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , наступні постанови:
- про арешт майна боржника (а.с.67);
- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України (а.с.68);
- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання (а.с.69);
- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (а.с.70);
- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с.71).
24.05.2023 державний виконавець надав новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 у ВП №57989917 після виправлення арифметичних помилок, про які зазначено у судовому рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 12.05.2023, відповідно до якого вбачається, що станом на квітень 2023 року сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить 415705,45 грн. (а.с.164,165).
Суд першої інстанції, відмовляючи скаржнику в задоволенні його скарги, визнав, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів щодо боржника ОСОБА_1 здійснено відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Сімейного кодексу України, а тому дійшов висновку що скарга  на дії державного виконавця Сіленко Л. С. щодо здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 24.03.2023, на підставі поданої стягувачем заяви від 28.11.2022 та доданих до неї документів, а також вчинення державним виконавцем дій спрямованих на виконання судового рішення в рамках ВП №57989917 є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього  Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.
Тобто, з метою забезпечення реального виконання судового рішення та ефективного захисту порушених прав, ЦПК України  передбачає спеціальні форми реагування, зокрема розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України визначено порядок судового контролю за виконанням судових рішень в цивільних справах.
Так, статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 447 ЦПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.
У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.
Відповідно до частини першої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.
Частиною третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» обумовлено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
Порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими в частці від заробітку (доходу) закріплено у статті 195 СК України, відповідно до якого заборгованість за аліментами визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.
Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
Згідно з ч. 4 ст. 71 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.
У відповідності до ч. 8 ст. 71 Закону № 1404-VІІІ спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Звертаючись до суду з цією скаргою, заявник, в обґрунтування своїх вимог щодо неправомірності дій державного виконавця, вказував що остання необґрунтовано взяла до уваги надані стягувачем ОСОБА_3 податкові декларації ОСОБА_1 за 2020 рік, за 2021 рік та щомісячної платіжної відомості за квітень 2022 року та здійснення за наданими документами розрахунку (перерахунку) заборгованості зі сплати аліментів, оскільки вказані документи не містили ні мокрих печаток, ні підписів в оригіналі чи завірення.
Однак, в матеріалах справи є відзив начальника відділу ДВС, де зазначено, що надані стягувачем ОСОБА_3 документи на підтвердження отриманого доходу боржником ОСОБА_1 у Республіці Франція у період за 2020-2021 роки та квітень 2022 року перекладено з дотриманням вимог, надано відповідні їх копії, які завірені належним чином.
З повідомлення Відділення Кальві Відділу прямих податків Шмен де Сантропе Центру Державних фінансів Республіки Франція № 3602-008682-022800 від 07.07.2021 про податок на прибуток за 2020 рік, складеного у 2021 році вбачається, що оподатковуваний дохід ОСОБА_1 , що використовується для розрахунків складав 20045 євро. Розмір його заробітної плати у 2020 році склав 25606 євро, з них: знижка 10% або фактичні витрати складають 2561 євро; заробітна плата, пенсія, рента – 23045 євро. Валовий прибуток – 23045 євро. Витрати, на які зменшується загальний прибуток – 3000 євро аліменти. Оподаткований прибуток – 20045 євро.
Згідно повідомлення Відділення Центру державних фінансів Головного управління державних фінансів Республіки Франція №22 В2 7047749 82 від 22.04.2022 про податок на прибуток за 2021 рік, вбачається, що оподатковуваний дохід ОСОБА_1 , що використовується для розрахунків складав 17091 євро. Розмір його заробітної плати у 2021 році склав 24546 євро, з них: знижка 10% або фактичні витрати складають 2455 євро; заробітна плата, пенсія, рента – 22091 євро. Валовий прибуток – 22091 євро. Витрати, на які зменшується загальний прибуток – 5000 євро аліменти. Оподаткований прибуток – 17091 євро.
Відповідно до щомісячної платіжної відомості Міжармійського розрахункового центру Сухопутних військ Франції Міністерства оборони Франції за квітень 2022 року вбачається, що загальна сума заробітної плати до відрахувань пана ОСОБА_1 становить 4440,36 євро. Загальна сума відрахувань та внесків складає 635,11 євро. Всього до виплати до сплати податку на прибуток 3805,25 євро. Загальна сума відрахувань з джерела прибутку становить 72,36 євро. До сплати - 3732,89 євро.
 Доводи скаржника про те, що вказані відомості не стосуються ОСОБА_1 , оскільки там вказано ОСОБА_8 , суд оцінює критично, та вважає, що скаржник в інтересах боржника ОСОБА_1 хоче уникнути відповідальності останнього від виконання зобов`язань по сплаті як аліментів, так і заборгованості по них.
Апеляційний суд вважає, оскільки розмір заборгованості за виконавчим провадженням як визначений правильно, із урахуванням вимог СК України, Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, що відображено у розрахунку заборгованості за аліментами від 24.05.2023, проведеному державним виконавцем Канівського відділу ДВС у Черкаському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сілоенко Л. С.
Виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (частина друга стаття 15 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи скаржника, щодо неправильного нарахування розміру заборгованості, оскільки під час розгляду справи заявником не доведено протиправність дій державного виконавця та не надано доказів на підтвердження неправомірності застосування щодо боржника заходів примусового виконання рішення, передбачених частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».
Разом з тим, адвокат в інтересах боржника ОСОБА_1 не заперечує факт наявності у нього заборгованості по сплаті аліментів, проте не погоджується з її розміром та просить визнати незаконними застосовані щодо останнього заходи примусового виконання рішення. Правильність проведених розрахунків за аліментами належними та допустимими доказами не спростовано.
Установивши наведені обставини, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування вжитих тимчасових обмежень, оскільки порушення прав заявника у виконавчому провадженні не доведено і судом не встановлено.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду попередньої інстанцій про відсутність підстав для задоволення скарги
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції - без змін.
 Керуючись ст. ст.  35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України,  апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

       Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1  – адвоката Бовшика Миколи Юрійовича залишити без задоволення, а ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 травня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту судового рішення.

Судді: