ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 р. 	Справа № 520/10222/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2022, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В.,  м. Харків, повний текст складено 20.10.22  по справі № 520/10222/21 за позовом               ОСОБА_1 до              Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                      про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду  надійшла заява   ОСОБА_1 подана в порядку статті 383 Кодексу адмінітсратвиного судочинства України про   визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, вчинених на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 у справі № 520/10222/21. 
Ухвалою  Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 у задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, у порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України у справі № 520/10222/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що   суд першої інстанції, порушуючи норми матеріального та процесуального права, при обранні способу відновлення порушеного  відповідачем права не виходив з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього, що призвело до відмови у визнанні протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та обов`язку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо повного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у адміністративній справі № 520/10222/21, яке набрало законної сили 24 січня 2022 року, тим самим суд першої інстанції усунув суб`єкта владних повноважень від активних дій щодо виконання рішення суду у справі № 520/10222/21 у повному обсязі, а саме провести перерахунок та доплату пенсії з 07.09.2019 по лютий 2022 рік у зв`язку з набранням 24 січня 2022 року законної сили рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі № 520/10222/21 та без обмеження максимальним розміром пенсії, як це визначено вищевказаним судовим рішенням.
Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,    переглянувши справу за наявними у ній доказами та      перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що  позивач перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та  з 07.09.2019 отримує пенсію, яка призначена відповідно до норм Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ   "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Не погодившись із тим, що виплата його пенсії здійснюється з обмеженням максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатих осіб, позивач звернувся до суду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1  максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 07.09.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1  без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат.
В іншій частині позову відмовлено.
За даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішення суду набрало законної сили 24.01.2022 у зв`язу з поверненням апеляційної скарги згідно ухвали Другого апелдяцінйого адмінітсративного суду від 24.01.2022.
19.07.2022 до суду через систему "Електронний суд" надійшла заява позивача, в якій він просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у адміністративній справі № 520/10222/21, що полягає в нездійснені з 07.09.2019 перерахунку та виплаті пенсії без обмеження максимальним розміром, яка за пенсійною справою №2001027559 становить у розмірі 24009,59 грн., з урахуванням раніше проведених виплат. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області усунути причини та умови, що призвели до невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у адміністративній справі № 520/10222/21 - невиплаті пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, яка за пенсійною справою № 2001027559 становить у розмiрi 24009,59 грн, та в нездійснені з 07.09.2019 перерахунку та невиплаті ОСОБА_1 недоотриманої суми пенсії за пенсійною справою № 2001027559. Постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а також про результати розгляду та виконання цієї ухвали повідомити Харківський окружний адміністративний суд протягом 30 днiв пiсля отримання окремої ухвали.
Відмовляючи в задоволенні заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що  рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 є виконаним, а вимоги заявника фактично становлять новий предмет спору.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно з частиною 2 статті 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Положеннями частини 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Частиною 2 статті 383 КАС України закріплено, що у такій заяві зазначаються: 1)найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.
Указана стаття 383 КАС України передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах" і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.
Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.
Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має право спонукати до вчинення дій для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", і лише після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а таке і надалі залишається не виконаним, в такої особи виникає право звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.
Зміст конкретних обставин, хронологія та послідовність дій ОСОБА_1 не дають підстав вважати, що позивач в повному обсязі виконав вимоги частини 2 статті 383 КАС України, які б зобов`язували суд першої інстанції прийняти до розгляду подану заяву, та за наслідками її розгляду ухвалити відповідне рішення.
У контексті викладеного можна узагальнити, що звернення ОСОБА_1 до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, коли останній ще не використав можливість виконання рішення суду на підставі Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII, є передчасним в силу приписів ст. 383 КАС України.
Аналогічна правова позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 09.12.2021 у справі №9901/235/20, де вказано, що вимоги до заяви, яка подається відповідно до статті 383 КАС України, зокрема, надання інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження, не є формальними вимогами, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду з такою заявою.
Отже, не дотримання позивачем обов`язкових вимог частини 2 статті 383 КАС України щодо надання інформації про хід виконавчого провадження є наслідком повернення заяви заявнику, а тому суд першої інстанції, зважаючи на відсутність інформації про хід виконавчого провадження, дійшов помилково висновку про наявність підстав для розгляду заяви по суті вимог заявника.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції переглядаючи оскаржувану ухвалу, якою заяву позивача розглянуто по суті, не наділений процесуальною компетенцією вирішувати питання щодо повернення заяви позивачу, оскільки питання повернення відповідно до вимог частини 5 статті 383 КАС України в системному аналізі положень вказаної статті повинен вирішувати суд першої інстанції, а тому, враховуючи положення статті 7 КАС України, порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для зміни рішення, оскільки заява позивача була вирішено без дотримання вимог ст. 383 КАС України.
За таких обставин, з врахуванням статті 317 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов  висновку, що розглядаючи заяву по суті суд першої інстанції порушив норми процесуального права, а тому ухвалу суду першої інстанції слід змінити з мотивів відмови в задоволенні заяви.
Також колегія суддів уважає за необхідне роз`яснити, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду із заявою про визнання проиправними дій в порядку статті 383 КАС України, якщо після відкриття виконавчого провадження відповідачем не буде виконуватися рішення Харківського окружного адмінітсративного суду від 20.10.2022 у справі № 520/10222/21 або будуть вчинятися дії, що свідчать про неповне його виконання. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 по справі № 520/10222/21  змінити в частині мотивів відмови в задоволенні заяви. 
В іншій частині ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 по справі № 520/10222/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий 	
Судді	   	І.М. Ральченко    В.В. Катунов