Справа № 460/1064/17                        Головуючий у 1 інстанції: Гоцко В.І. 
Провадження № 22-ц/811/1362/23                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 червня 2023 року м.Львів                                

Справа № 460/1064/17
Провадження № 22ц/811/1362/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого -   Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.
з участю:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 

розглянув цивільну справу апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Яворівського районного суду Львівської області, ухвалене у м.Яворів 10 травня 2017 року у складі судді Гоцка В.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок,-

встановив:

15 березня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з цим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що її (позивача) матір ( ОСОБА_5 ) проживала в спірному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який оформлено на батька матері позивача. ОСОБА_6 за життя юридично не оформила своїх спадкових прав, але фактично прийняла спадщину за вказаною адресою, оскільки, на час відкриття спадщини після смерті її батька ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно проживала разом з ним. Вона (позивач) фактично прийняла спадщину після смерті матері, підтримуючи будинок у належному стані, здійснюючи необхідні платежі та поточні ремонти. Вказує, що як спадкоємець за законом, не має можливості документально оформити за собою право власності на вказаний житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на будинок після смерті матері. Просить позов задовольнити.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 10 травня 2017 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, в порядку спадкової трансмісії після смерті її дідуся - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду оскаржила ОСОБА_3 . Вважає рішення суду незаконним. Вказує, що ОСОБА_2 , як внучка ОСОБА_7 , не може бути спадкоємцем щодо його спадщини, оскільки ОСОБА_6 фактично прийняла спадщину. Зазначає, що 16 жовтня 2009 року ОСОБА_6 склала заповіт в її ( ОСОБА_3 ) користь. Після смерті ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) відкрилася спадщина за заповітом. Стверджує, що вона (заявник) прийняла спадщину, однак через оскаржуване рішення не змогла оформити право власності на спірний житловий будинок, який є спадковим майном. Просить рішення Яворівського районного суду Львівської області від 10 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити. Судові витрати просить покласти на позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 

       Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Оскаржуване рішення мотивовано наступним.

ОСОБА_2 народилася у смт. Шкло Яворівського району Львівської області. Вона зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 10 січня 2017 року ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 27 серпня 1979 року ОСОБА_7 на праві особистої власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 від 12 січня 2016 року ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Новояворівськ Яворівського району Львівської області, про що Виконавчим комітетом Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області, складено актовий запис №2.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позову, оскільки ОСОБА_2 є такою, що прийняла спадщину в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_7 , але відсутність реєстрації права власності на житловий будинок за спадкодавцем позбавляє її можливості оформити свої спадкові права шляхом оформлення спадщини в нотаріальному порядку, оскільки ОСОБА_6 , після відкриття спадщини, не встигла належним чином оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_7 .

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, прийняття законного й обґрунтованого рішення.

Спірні правовідносини виникли стосовно спадкування майна ОСОБА_7 після його смерті.
Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга ст. 1220 ЦК України).
За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України (перша черга спадкоємців) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 цього Кодексу).
Спадкоємець, який отримав спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, що передбачено частиною першою ст. 1296 ЦК України.
Задовольняючи позовні вимоги та визнаючи за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на спірний житловий будинок, суд першої інстанції виходив з того, що спадкоємцем майна за законом після смерті ОСОБА_6 є позивач, інших спадкоємців немає. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 фактично прийняла спадщину, після смерті ОСОБА_7 . 
Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 від 22 липня 1982 року ОСОБА_8 є донькою ОСОБА_6 (спадкоємцем першої черги).
Суд першої інстанції, розглядаючи справу, не встановив всіх спадкоємців після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , залишив поза увагою те, що ОСОБА_3 є спадкоємцем стосовно спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 .
Оскільки закон не встановлює строку на отримання свідоцтва про право на спадкове майно, відповідно право ОСОБА_3 є порушеним з моменту прийняття рішення судом першої інстанції про визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_2 .
У постанові Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 175/1941/16-ц (провадження № 61-19798св18) вказано, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2 визначила відповідачем Шклівську селищну раду Яворівського району Львівської області.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.
Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження  № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження   № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження   № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження  № 14-20цс19).
Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи.
ОСОБА_3 , яка не була залучена до участі у справі, є спадкоємцем ОСОБА_6 . Оскаржуване рішення суду стосується прав та обов`язків ОСОБА_3 .
Прийняття судом рішення, яке стосується прав і законних інтересів ОСОБА_3 , яка не була залучена до участі у справі, є порушенням норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення  нового судового рішення про відмову в позові. Це не позбавляє позивача можливості звернутися з новим позовом та залучити до участі у справі всіх належних відповідачів.
Відповідно до п.4 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Керуючись: ст. 367, п. 2 ч. 1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

       Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 10 травня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом внаслідок спадкової трансмісії після смерті діда ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 4 липня 2023 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк