Ухвала
 
07 серпня 2023 року
місто Київ
 
справа № 755/14716/21
провадження № 61-10615ск23
 
Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «ФІНАНСУВАННЯ ІНФРАСТРУКТУРНИХ ПРОЕКТІВ»
на постанову Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «ФІНАНСУВАННЯ ІНФРАСТРУКТУРНИХ ПРОЕКТІВ» про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі,
ВСТАНОВИВ:
І. ФАБУЛА СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 у вересні 2021 року звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «ФІНАНСУВАННЯ ІНФРАСТРУКТУРНИХ ПРОЕКТІВ» 
(далі - ДП «ФІП»), в якому просила:
- визнати незаконним та скасувати наказ ДП «ФІП» від 23 липня 2021 року № 290-К «Про звільнення ОСОБА_1 »;
- поновити ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера бухгалтерії ДП «ФІП», а за відсутності цієї посади в штатному розписі - на іншій посаді, що є рівнозначною посаді головного бухгалтера бухгалтерії ДП «ФІП», з 23 липня 2021 року;
- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 липня 2021 року до дня ухвалення судового рішення.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням від 22 листопада 2022 року Голосіївський районний суд міста Києва відмовив у задоволенні позову  ОСОБА_1 .
Постановою від 04 липня 2023 року Київський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасував рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 листопада 2022 року, ухвалив нове рішення, яким задовольнив позов ОСОБА_1 .
Суд визнав незаконним та скасував наказ ДП «ФІП» від 23 липня 2021 року № 290-К «Про звільнення ОСОБА_1 »
Поновив ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера бухгалтерії ДП «ФІП», а за відсутності цієї посади в штатному розписі - на іншій посаді, що є рівнозначною посаді головного бухгалтера бухгалтерії ДП «ФІП», з 23 липня 2021 року.
Стягнув з ДП «ФІП» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 липня 2021 року до 04 липня 2023 року у розмірі 1 084 771, 80 грн, що визначено без вирахування податків та обов`язкових платежів.
Визначив, що рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.
Здійснив розподіл судових витрат.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ДП «ФІП» 17 липня 2023 року подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року, залишити в силі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 листопада 2022 року.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження цього судового рішення визначив те, що:
- (1) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 14 березня 2012 року у справі № 6-5297св12, за змістом яких оскільки головні бухгалтери відповідно до законодавства підписують разом із керівниками підприємств документи, що є підставою для прийняття і видачі товарно-матеріальних цінностей і коштів, а також розрахункові, кредитні і фінансові зобов`язання, візують господарські договори, тому головний бухгалтер безпосередньо обслуговує товарні та грошові цінності та до нього може бути застосований пункт 2 частини першої статті 41 КЗпП України при звільненні;
- (2) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 296/3015/16-ц, від 24 лютого 2021 року у справі № 359/3716/18, відповідно до яких аналіз пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що ця норма права не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довіри може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т. п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями);
- (3) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 408/1847/16-ц, згідно з якими при виявленні в суді факту звільнення працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації суд не вправі поновити працівника на роботі, якщо немає інших порушень трудового законодавства, які дають підстави на його поновлення на роботі. Час одержання такої згоди є елементом порядку звільнення, порушення якого не тягне поновлення працівника на роботі;
- (4) суд апеляційної інстанції не взяв до уваги копії наказів про надання ОСОБА_1 права підпису, зокрема наказ від 23 червня 2020 року № 34, наказ від 04 грудня 2020 року № 98.
Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначив ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, пункті 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
ІІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ВИКОНАННЯ СУДОВОГО РІШЕННЯ
До касаційної скарги ДП «ФІП» додало клопотання, у якому просить зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року.
Заявник 31 липня 2023 року подав до Верховного Суду клопотання, у якому просить прискорити розгляд клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року.
ДП «ФІП» 01 серпня 2023 року повторно подало до Верховного Суду клопотання, у якому просить зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року.
На обґрунтування поданого клопотання заявник посилався на такі обставини.
Постановою від 27 липня 2023 року державний виконавець Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Схабовський Олександр Миколайович (далі - державний виконавець) відкрив виконавче провадження № 72376602 про стягнення з ДП «ФІП» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23 липня 2021 року до 04 липня 2023 року у розмірі 1 084 771, 80 грн, що визначено без вирахування податків та обов`язкових платежів.
Постановою від 27 липня 2023 року державний виконавець наклав арешт на грошові кошти, які містяться на рахунках, що належать ДП «ФІП».
Заявник просив врахувати, що такі обставини доводять наявність ризиків настання негативних наслідків, а у разі задоволення касаційної скарги поворот виконання постанови апеляційного суду від 04 липня 2023 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу буде неможливим.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду.
Згідно з частинами першою та другою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.
Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування потреби у цьому, зокрема, у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені певними доказами.
Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Зазначене також визначено положенням статті 129-1 Конституції України.
Верховний Суд врахував, що рішенням суду апеляційної інстанції у цій справі, зокрема, поновлено ОСОБА_1 на роботі, стягнуто з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1 084 771, 80 грн.
Додатково Верховний Суд врахував, що постановами державного виконавця від 27 липня 2023 року відкрито виконавче провадження № 72376602 про стягнення з ДП «ФІП» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23 липня 2021 року до 04 липня 2023 року у розмірі 1 084 771, 80 грн, що визначено без вирахування податків та обов`язкових платежів, та накладено арешт на грошові кошти, які містяться на рахунках, що належать ДП «ФІП».
Згідно зі статтею 239 КЗпП України у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
За наведених обставин, з урахуванням предмета спору, змісту оскаржуваного судового рішення, про зупинення якого просить ДП «ФІП», та наданих ним доказів, Верховний Суд дійшов висновку про існування підстав для задоволення клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року в частині стягнення з ДП «ФІП» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 1 084 771, 80 грн, до закінчення його перегляду в касаційному порядку, окрім стягнення середнього заробітку за один місяць, який підлягає обов`язковому негайному виконанню відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року.
Застосовуючи таке зупинення, Суд не здійснює оцінку обґрунтованості поданої касаційної скарги, а лише встановив існування загроз забезпеченню балансу інтересів сторін.
У таких висновках визначальним є правила статей 12 та 13 ЦПК України.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають приписам статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу № 755/14716/21 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «ФІНАНСУВАННЯ ІНФРАСТРУКТУРНИХ ПРОЕКТІВ» про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Клопотання Державного підприємства «ФІНАНСУВАННЯ ІНФРАСТРУКТУРНИХ ПРОЕКТІВ» про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року задовольнити частково.
Зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року в частині стягнення з Державного підприємства «ФІНАНСУВАННЯ ІНФРАСТРУКТУРНИХ на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 1 084 771, 80 грн, до закінчення його перегляду в касаційному порядку, окрім стягнення середнього заробітку за один місяць, який підлягає обов`язковому негайному виконанню відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                            С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак