ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 915/517/23	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Принцевської Н.М.;
суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Секретар судового засідання (за дорученням головуючого): Соловйова Д.В.;
Представники сторін: 
Від позивача – Кобеляцький Д.М.;
Від відповідача – Берестовенко О.М.;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДОС СВ"
на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 22.06.2023
по справі №915/517/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДОС СВ"
до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруча компанія "Енергоатом" в особі     Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
про   стягнення грошових коштів у загальній сумі 578 614,05 грн.,
(суддя першої інстанції: Давченко Т.М., дата та місце прийняття ухвали: 22.06.2023, Господарський суд Миколаївської області)

                                                            ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.06.2023 відмовлено у прийнятті додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №915/517/23.
Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ «РАДОС СВ» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій позивач просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 22.06.2023 по справі №915/517/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ТОВ «РАДОС СВ» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 28208,94 грн. задовольнити у повному обсязі.
Апелянт вважає, що ухвала місцевого господарського суду прийнята з численними порушеннями вимог законодавства України, при цьому суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, не врахував надані численні пояснення та докази позивача, неправильно та неповно дослідив докази, що призвело до невідповідності висновків обставинам справи, а також невірно застосував норми як матеріального, так і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення господарського спору.
Заявник апеляційної скарги вказує, що в рішенні суду першої інстанції не було зазначено про задоволення чи відмову у стягненні витрат на правничу допомогу, передбачених п.6.10 прайс-листа (Додатку 1) до Договору про надання правової допомоги №1/2023 від 02.01.2023, ТОВ «РАДОС СВ» зверталося із заявою про стягнення саме суми гонорару успіху, передбаченої відповідним пунктом прайс-листа.
Так, відповідно до прайс-листа (розміру адвокатського гонорару) та на виконання вимог п.6.10 Договору між АО «ЛЕГАЛ ПАРТНЕРС ЮКРЕЙН» та ТОВ «РАДОС СВ» складено акт про надання правової допомоги щодо гонорару за прийняття рішення на користь клієнта у майновому спорі відповідно до п.6.10 прайс-листа у розмірі 5% від задоволених позовних вимог. Розмір гонорару за прийняття рішення на користь клієнта у розмірі 5% не є завищеним і таким, що не відповідає реальності.
На думку заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції помилково не досліджено заяву про відшкодування витрат на правову допомогу (вих.№609 від 14.06.2023) за п.6.10 прайс-листа до Договору із затратами, які передбачені п.6.2 прайс-листа, не досліджено в повній мірі зміст такої заяви, не враховано рішення від 14.06.2023, що призвело до відмови у прийнятті додаткового рішення по справі №915/517/23.
Апелянт вказує, що АО «ЛЕГАЛ ПАРТНЕРС ЮКРЕЙН» та ТОВ «РАДОС СВ» дотримались норм чинного законодавства України при укладанні та виконанні умов Договору про надання правової допомоги, а тому вимоги щодо відшкодування відповідачем витрат на професійну правничу допомогу (гонорару) є обґрунтованими та доведеними.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДОС СВ" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 22.06.2023 по справі №915/517/23;  призначено розгляд справи на 12.09.2023  року о 15-00 год. у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду; витребувано у Господарського суду Миколаївської області матеріали справи №915/517/23.
17.07.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруча компанія "Енергоатом" в особі      Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу – без задоволення.
На думку відповідача, додаткова винагорода адвоката за досягнення певного результату не є юридичною послугою за своєю правовою природою та не відноситься до судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу згідно зі ст.ст. 123, 126 Господарського процесуального кодексу України. Тобто, обов`язковий результат не є професійною правничою допомогою, тому і не повинен відшкодовуватися відповідачем.
27.07.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №915/517/23.
27.07.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДОС СВ" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від  11.09.2023 задоволено клопотання ТОВ "РАДОС СВ" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по справі №915/517/23 поза межами приміщення суду, розгляд справи №915/517/23 за апеляційною скаргою ТОВ "РАДОС СВ" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 22.06.2023 призначено на 12.09.2023      року о 15-00 год.
В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи та вимоги, викладені ними письмово. Представник апелянта підтримав доводи та вимоги, викладені ним в апеляційній скарзі, представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу – без задоволення.
Відповідно до ч.1   ст. 271 Господарського процесуального кодексу України    апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.
В квітні 2023 року  Товариство з обмеженою відповідальністю "РАДОС СВ" звернулось з позовом про стягнення з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - ДП "НАЕК "Енергоатом", ВП "ПУ АЕС") грошових коштів у загальній сумі 578614,05 грн., із яких: 70182,01 грн. - 3 % річних; 508432,03 грн. - інфляційні втрати.
Позивач також заявив про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування судових витрат, на підтвердження чого надав орієнтовний розрахунок цих витрат і відповідних доказів.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.04.2023 відкрито провадження в даній справі та вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 14.06.2023 позов ТОВ "РАДОС СВ" задоволено частково, вирішено стягнути на користь останнього з ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ПУ АЕС" грошові кошти у загальній сумі 564178,89 грн., із яких:      66643,28 грн. - 3 % річних; 497535,61 грн. - інфляційні втрати, а також грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 8462,68 грн. та грошові кошти на відшкодування витрат з оплати правничої допомоги в сумі 3900,16 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.
Після ухвалення 14.06.2023 судового рішення в даній справі від позивача 15.06.2023 надійшла заява про відшкодування витрат на правову допомогу, а саме, про стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ПУ АЕС" на користь ТОВ "РАДОС СВ" грошових коштів у сумі 28930,70 грн. - гонорару у разі задоволення позовних вимог в розмірі 5 % від ціни позову відповідно до п. 6.10 прайс-листа АО "ЛЕГАЛ ПАРТНЕРС ЮКРЕЙН".
Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.06.2023 відмовлено у прийнятті додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №915/517/23.
Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, під час прийняття рішення по справі, з огляду на складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних послуг, суд з урахуванням клопотання відповідача дійшов висновку, що співмірним розміром судових витрат на професійну правничу допомогу є оплата у розмірі 4000 грн.
З урахуванням положень   ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено покладання судових витрат з оплати судового збору у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3900,16 грн.
Місцевий господарський суд, відмовляючи у прийнятті додаткового рішення, вказав, що в рішенні Господарського суду Миколаївської області від 14.06.2023 у повному обсязі вирішене питання про розподіл судових витрат.
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у прийнятті додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №915/517/23, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про відмову в прийнятті   додаткового рішення.
Згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно із частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей   розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Під час розгляду судом першої інстанції справи, сторонами подано наступні документи на підтвердження понесення судових витрат:
1) попередній розрахунок суми судових витрат, відповідно до якого витрати на професійну правничу допомогу становлять 4000,00 грн., а саме:
- 4000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу (ст. 126 ГПК України) відповідно до п. 6.2 прайс-листа АО "ЛЕГАЛ ПАРТНЕРС ЮКРЕЙН" у справах по   ГПК України   участь у суді першої інстанції (підготовка позовної заяви) згідно договору про надання правової допомоги від 02.01.2023 № 1/2023;
- 28930,70 грн. - у разі задоволення позовних вимог 5 % від ціни позову відповідно до п. 6.10 прайс-листа АО "ЛЕГАЛ ПАРТНЕРС ЮКРЕЙН" - у справах по   ГПК України   участь у суді першої інстанції (Гонорар за прийняття рішення на користь клієнта-позивача у майновому спорі (незалежно від інстанції суду) згідно договору про надання правової допомоги від 02.01.2023 № 1/2023;
2) клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, до 1000 грн.;
3) заперечення позивача від 07.06.2023 № 576 на клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката;
4) договір про надання правової допомоги від 02.01.2023 № 1/2023, укладений між АО "ЛЕГАЛ ПАРТНЕРС ЮКРЕЙН" та ТОВ "РАДОС СВ" (клієнт);
5) акт про надання правової допомоги б/н від 29.03.2023 на суму 32930,70 грн. згідно договору про надання правової допомоги від 02.01.2023 № 1/2023.
6) лист АО "ЛЕГАЛ ПАРТНЕРС ЮКРЕЙН" без дати та номера, в якому зазначено про отримання останнім винагороди за правову допомогу в сумі 4000 грн.
7) ордер серії АЕ № 1189985 від 29.03.2023;
8) свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4250 від 22.04.2019;
9) посвідчення адвоката України Кобеляцького Д.М. № 1973 від 22.04.2019.
Вказані документи були предметом дослідження судом першої інстанції під час прийняття рішення у справі, їм надано оцінку, за результатом чого суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3900,16 грн. При цьому, судом першої інстанції розглядалася вимога позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 329310,70 грн., в т.ч. і гонорар успіху 28930,70 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити   додаткове рішення,   якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд,   вирішивши   питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не   вирішено   питання про судові витрати.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити   додаткове рішення,   якщо судом не   вирішено   питання про судові витрати.
З огляду на вищевикладене, враховуючи зміст оскаржуваної ухвали та рішення по справі №915/517/23, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в рішенні Господарського суду Миколаївської області від 14.06.2023 у повному обсязі вирішене питання про розподіл судових витрат, зокрема і «гонорару успіху» в сумі 28930,70 грн.
Доводи апелянта в частині правомірності, обґрунтованості, співмірності заявленого до стягнення розміру гонорару успіху судова колегія не приймає до уваги та не надає їм оцінки, оскільки предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про відмову в прийнятті   додаткового рішення з підстав неможливості повторного вирішення питання щодо стягнення судових витрат з відповідача.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що доводів, що могли б бути підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, в апеляційній скарзі не наведено.
В ході даного провадження суд надав належну оцінку наявним у справі доказам та доводам сторін, водночас, керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Враховуючи наведені положення законодавства та обставини, встановлені апеляційним судом, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена із дотриманням норм процесуального права, тому підстав для її скасування немає.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДОС СВ" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 22.06.2023 по справі №915/517/23 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 22.06.2023 по справі №915/517/23 - без змін.
Керуючись ст.ст.   129,   255,   269,   270,   275,   276,   281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДОС СВ" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 22.06.2023 по справі №915/517/23 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 22.06.2023 по справі №915/517/23  – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.
Повний текст постанови складено та підписано 15.09.2023 року.

Головуючий суддя                                                   Н.М. Принцевська                 

         Судді:                                                                       Г.І. Діброва
                                                                                                       
                                                                                      А.І. Ярош