ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 373/676/23                                                         Головуючий у І інстанції - Опанасюк І.О.,
                                                                                                               Суддя-доповідач - Губська Л.В. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  05 липня 2023 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                                  Губської Л.В., 
суддів:                                                            Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В., 
за участю секретаря                                                  Ольховської М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду   Київської області від 29 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, ОСОБА_2 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-                                                 
                                                            В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії РАП №1022421032 від 01.02.2023 про накладення на нього адміністративного стягнення  за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
В обґрунтування позову зазначає, що його протиправно було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він є належним користувачем транспортного засобу AUDI Q7, д/н НОМЕР_1 , однак підстав вважати його водієм відсутні.  Зазначає, що дорожні знаки встановлені з порушенням Правил дорожнього руху, доказів, що саме він керуючи транспортним засобом AUDI Q7, д/н НОМЕР_1 , здійснював зупинку в зоні дії знаку 3.34 «зупинку заборонено», не надано. 
Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду   Київської області від 29 травня 2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено, при цьому, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за своєю формою та змістом відповідає нормам чинного законодавства.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати  та постановити нове, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі. 
Доводи апеляційної скарги загалом аналогічні тим, що викладені у позові. Крім того, в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів власником транспортного засобу є ОСОБА_3 .
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що постановою про адміністративне правопорушення серії РАП №1022421032 від 01.02.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 гривень.
Зі змісту постанови вбачається, що 19.12.2022, водієм транспортного засобу AUDI Q7, д/н НОМЕР_1 , в 14 годин 21 хвилину, в м. Львів по вул. Коперника 38 здійснено зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушено п. 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху, затвердженою Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306.
Зазначена постанова є предметом цього позову, оскільки позивач вважає її протиправною.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.
Так, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу, у з`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
В свою чергу, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.
Частиною 5 ст. 14 цього Закону визначено, що  учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР), відповідно до п. 3.34 ПДР «Зупинку заборонено» забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).
Частиною 5 статті 279-1 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст.280 КУпАП про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Особливостями розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлено статтями КУпАП. Так, на інспектора з паркування не покладено обов`язку з`ясовувати всі обставини правопорушення. КУпАП встановлено презумпцію винуватості власника транспортного засобу, а презумпцію володіння транспортним засобом в момент вчинення правопорушення саме його законним володільцем (власником).
Разом з зазначеним у відповідності до ч. 1 ст. 279-3 КУпАП, особа звільняється від адміністративної відповідальності за порушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили, зокрема: особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу чи особа яка керувала транспортним засобом не момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
Будь-який із зазначених вище документів, стороною позивача ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надавались.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач взагалі не обґрунтовує які саме перешкоди завадили особі, яка здійснила паркування транспортного засобу AUDI Q7, д/н НОМЕР_1 , звернутися із заявою до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення. Доказів які підтверджують, що 19.12.2022 транспортний засіб AUDI Q7, д/н НОМЕР_1 вибув з володіння ОСОБА_1 суду також не надавалось.
Так, з наданих фотографій, зроблених інспектором з паркування, вбачається, що транспортний засіб стоїть в зоні дії знаку «зупинку заборонено», оскільки на фото знаку та на фото транспортного засобу видно ті самі нерухомі об`єкти, зокрема будівлі.
При цьому, колегія суддів зауважує, що в самому позові ОСОБА_1 не заперечував, що саме він володіє транспортним засобом AUDI Q7, д/н НОМЕР_1 . Разом з тим, в апеляційній скарзі він зазначає, що відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів власником транспортного засобу є ОСОБА_3 , проте доказів на підтвердження даної обставини не надає.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи та надано належну оцінку дослідженим доказам.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду  Київської області від 29 травня 2023 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий-суддя:                                                                      Л.В. Губська
Судді:                                                                                          Є.І. Мєзєнцев
                                                                                                    В.В. Файдюк