ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/3574/21	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Поліщук Л.В., Богатиря К.В., 
при секретарі судового засідання: Колцун В.В.,
за участю представників:
від ОСОБА_1 - Шевчук В.В.,
від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" -  Хачатуров Д.К.,
від інших учасників справи - участі не брали,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду Одеської області від 07.02.2023, прийняте суддею     Рогою Н.В., м. Одеса, повний текст складено 17.02.2023,
у справі №916/3574/21
за позовом: ОСОБА_1 
до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс груп", ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 
про визнання недійсним рішення, припинення юридичної особи шляхом ліквідації, призначення ліквідаційної комісії, призначення голови ліквідаційної комісії, встановлення строку ліквідації, встановлення строку заявлення вимог кредиторів

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17", в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (вх.№20392/22 від 21.09.2022) просив визнати недійсним рішення зборів співвласників будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оформлене протоколом проведення зборів 09.04.2016 (дата складання протоколу 10.04.2016), по всіх питаннях порядку денного: №1. Обрання голови та секретаря зборів; №2. Створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" та затвердження його найменування; №3. Затвердження статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17"; №4. Обрання голови правління, правління, та ревізійної комісії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17"; №5. Надання повноважень представникам установчих зборів по здійсненню державної реєстрації, а також припинити юридичну особу - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" в примусовому порядку шляхом її ліквідації та призначити ліквідаційну комісію з ліквідації Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" у складі ОСОБА_36, ОСОБА_1 , ОСОБА_28 ; призначити головою ліквідаційної комісії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" ОСОБА_36; встановити строк ліквідації Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" у два місяці з дня оприлюднення рішення про ліквідацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" в порядку, передбаченому законодавством України станом на момент виконання рішення про ліквідацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" і встановити строк заявлення кредиторами своїх вимог до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" у два місяці з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення шляхом ліквідації Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17".
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням визначеного законом порядку створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, що також зумовило протиправність проведення державної реєстрації вказаної юридичної особи, у зв`язку з чим остання підлягає ліквідації.
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 13.12.2021 відкрито провадження у справі №916/3574/21.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.02.2023 у справі №916/3574/21 (суддя Рога Н.В.) у задоволенні позову відмовлено повністю.
Судове рішення мотивоване недоведеністю позивачем факту порушення його прав та законних інтересів, за захистом яких він звернувся до суду в межах даної справи.
Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 07.02.2023 у справі №916/3574/21 скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що при створенні Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" було допущено низку істотних порушень чинного законодавства, а саме: відсутні достеменні докази того, що участь в установчих зборах брали саме власники квартир, розташованих у будинку АДРЕСА_2 ; неможливо достовірно визначити загальну площу будинку, яка повинна бути врахована при підрахунку голосів, та спосіб такого підрахунку; результат голосування зазначено друкарським засобом, що унеможливило власноручне засвідчення особою, яка брала участь у зборах, свого волевиявлення та надало можливість маніпулювати дійсними результатами голосування; наданих державному реєстратору документів не було достатньо для проведення державної реєстрації відповідача; установчими зборами було протиправно вирішено питання обрання членів правління об`єднання, які належать до виключної компетенції загальних зборів співвласників; створення юридичної особи - відповідача не було спрямоване на належне утримання та використання спільного майна співвласників, натомість мало на меті виключно забезпечення комерційних інтересів одного із співвласників - ОСОБА_2 .
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 11.05.2023 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження; встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу і будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 26.05.2023, а в подальшому ухвалою суду від 30.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів б/н від 07.03.2023 (вх.№741/23/Д1 від 24.03.2023) та призначено справу №916/3574/21 до розгляду на 28.06.2023 об 11:30.
Протокольною ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.06.2023 вирішено розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 07.02.2023 у справі №916/3574/21 поза межами строку, встановленого частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, та у судовому засіданні у справі №916/3574/21 оголошено перерву до 11:00 год 16.08.2023.
У судовому засіданні 16.08.2023, проведеному в режимі відеоконференції, представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав; представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" висловив заперечення проти її задоволення; представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідач та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзивів на апеляційну скаргу не надали, що в силу частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , про що свідчать свідоцтво про право власності на житло б/н від 27.10.2003, видане Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, та свідоцтво про право на спадщину за заповітом б/н від 22.11.2022, зареєстроване в реєстрі за №1366.
21.03.2016 відбулось засідання ініціативної групи зі скликання і проведення установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою:            АДРЕСА_2 .
Рішенням засідання ініціативної групи, оформленим протоколом №1 від 21.03.2016, вирішено:
-утворити ініціативну групу зі скликання і проведення установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 у складі: ОСОБА_2 (власник квартири АДРЕСА_4 ), ОСОБА_15 (власник квартири АДРЕСА_5 ), ОСОБА_1 (власник квартири АДРЕСА_6 ), ОСОБА_29 (власник квартири АДРЕСА_6 ) та ОСОБА_30 (власник квартири АДРЕСА_7 );
-скликати установчі збори об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 09.04.2016 о 13:00 та провести відповідну підготовчу роботу до них (а саме: з`ясувати склад співвласників багатоквартирного будинку; скласти список власників квартир і нежилих приміщень багатоквартирного будинку; підготувати повідомлення про проведення установчих зборів, яке вручити кожному власнику під розписку; місцем проведення установчих зборів встановити адресу: АДРЕСА_8 ; в порядок денний установчих зборів включити питання: про обрання голови та секретаря зборів; про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та затвердження його назви; про затвердження статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку; про обрання керівних органів (голову правління, правління і ревізійної комісії) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку; про визначення осіб, уповноважених подати документи для державної реєстрації об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), а також запропонувати назву об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - "Успенська-17" та підготувати проект статуту даного об`єднання;
-встановити, що наступні засідання ініціативної групи скликаються за ініціативою будь-кого із представників ініціативної групи та вважаються правомочними у разі присутності не менше як половини представників.
В подальшому 09.04.2016 відбулись установчі збори співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішенням зазначених установчих зборів, оформленим протоколом №1 від 09.04.2016 (дата фактичного складення - 10.04.2016), одноголосно вирішено:
-обрати головою зборів ОСОБА_2 , секретарем зборів - ОСОБА_31 ;
-створити об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , та затвердити його назву - "Успенська 17";
-затвердити статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку     "Успенська 17" у запропонованій редакції;
-обрати головою правління об`єднання ОСОБА_2 , правління об`єднання у складі ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , а також ревізійну комісію об`єднання у складі ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та ОСОБА_1 ;
-уповноважити ОСОБА_2 підготувати, підписати та подати всі необхідні документи для державної реєстрації об`єднання.
Згідно з вищенаведеним протоколом №1 від 09.04.2016 загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку - 47 осіб; загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків - 3148,84 м2; у зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 24 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею - 1928,21 м2.
11.04.2016 проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17", про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №15561020000057918.
Предметом спору у даній справі є вимоги позивача про визнання недійсним рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , оформленого протоколом проведення зборів №1 від 09.04.2016 (дата складання протоколу - 10.04.2016), по всіх питаннях порядку денного; про припинення юридичної особи - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" в примусовому порядку шляхом її ліквідації; про призначення ліквідаційної комісії з ліквідації Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" у складі ОСОБА_36, ОСОБА_1 , ОСОБА_28 ; про призначення ОСОБА_36 головою ліквідаційної комісії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17"; про встановлення строку ліквідації Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" у два місяці з дня оприлюднення рішення про ліквідацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" в порядку, передбаченому законодавством України станом на момент виконання рішення про ліквідацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17", та про встановлення строку заявлення кредиторами своїх вимог до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" у два місяці з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення шляхом ліквідації Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17".
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд послався на недоведеність факту порушення прав і законних інтересів позивача, за захистом яких він звернувся з позовом у цій справі.
Колегія суддів погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про наявність підстав для відмови у задоволенні позову з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції, чинній на час створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17"; далі - Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").
Статтею 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
В силу статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку.
Для створення об`єднання скликаються установчі збори. Скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень. Повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного. Час і місце проведення обираються зручними для більшості можливих учасників зборів.
Установчі збори веде голова зборів, який обирається більшістю голосів присутніх співвласників або їх представників. Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник на установчих зборах має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників. Якщо в результаті проведення установчих зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною дев`ятою цієї статті, проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на установчих зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення установчих зборів. Якщо протягом зазначеного строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважається неприйнятим. Письмове опитування під час установчих зборів об`єднання проводиться в порядку, передбаченому Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення установчих зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").
Установчі збори приймають рішення про створення об`єднання і затверджують його статут. Державна реєстрація об`єднання (асоціації) проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання (асоціація) вважається утвореним з дня його державної реєстрації. Державна реєстрація змін до статуту об`єднання проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Установчі документи об`єднання підписує голова установчих зборів або інша уповноважена зборами особа.
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" (в редакції, чинній на час створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17";  далі - Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку"). Зокрема, статтею 10 цього Закону врегульовано порядок прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком зборами співвласників.
Частиною сьомою статті 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики. У протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника).
З огляду на викладене, колегія суддів наголошує на тому, що на установчих зборах при створенні об`єднання у багатоквартирному будинку можуть приймати участь лише власники квартир та нежитлових приміщень, а їх голоси вираховуються пропорційно до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень.
Відповідно до технічного паспорта на квартирний житловий будинок за адресою:       АДРЕСА_2 , виготовленого Комунальним підприємством "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради станом на 28.03.2016, житлова площа вказаного будинку складає 1371,1 кв.м, а площа нежитлових приміщень - 690,1 кв.м.
Аналогічна інформація щодо житлової площі та площі нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_2 міститься також і у листі Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради станом №470815,63 від 04.04.2016, адресованому члену ініціативної групи зі скликання і проведення установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за вказаною адресою. Крім того, у даному листі також зазначено про те, що у цьому житловому будинку всього 28 квартир (загальна площа яких складає 2271 кв.м) та                3 нежитлових приміщення (загальна площа яких складає 690,1 кв.м).
Отже, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_2 станом на 04.04.2016 складала 2961,1 кв.м (загальна площа квартир + загальна площа нежитлових приміщень, а саме: 2271 кв.м + 690,1 кв.м =      2961,1 кв.м).
Зазначеним спростовуються доводи апелянта про неможливість визначення загальної площі, яка повинна бути врахована при підрахунку голосів, та способу такого підрахунку, при цьому колегія суддів зауважує, що скаржник безпідставно ототожнює загальна площу будинку та загальну площу всіх квартир і нежитлових приміщень у ньому.
Колегія суддів вбачає, що безпосередньо сам ОСОБА_1 як у первісній редакції позову, так і у поданій ним в подальшому до місцевого господарського суду уточненій позовній заяві зазначає, що в установчих зборах брали участь власники квартир та нежитлових приміщень загальною площею 1771,36 кв.м, тобто самим  позивачем визнається факт прийняття оскаржуваного ним рішення правомочними зборами, оскільки площа у розмірі 1771,36 кв.м становить більше половини загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 (2961,1 кв.м х 50% = 1480,55 кв.м).
Сама по собі обставина помилкового зазначення у протоколі №1 від 09.04.2016 про те, що загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку складає 3148,84 кв.м, жодним чином не спростовує факту прийняття оскаржуваного рішення правомочними зборами та достатньою кількістю голосів.
Доводи скаржника про те, що при ухваленні оспорюваного рішення установчих зборів було порушено норми чинного законодавства, які розмежовують компетенцію установчих та загальних зборів, внаслідок чого установчими зборами було протиправно вирішено питання обрання членів правління об`єднання, які належать до виключної компетенції загальних зборів співвласників, Південно-західним апеляційним господарським судом до уваги не приймаються, оскільки рішення установчих зборів, зокрема, в частині організаційних питань виборів органів управління, безпосередньо стосуються відносин функціонування новоствореного об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, тим більше, що вказане рішення прийнято зборами власників квартир та нежитлових приміщень будинку, тобто тими ж суб`єктами, що мають право брати участь та вирішувати названі питання в межах проведення загальних зборів.
Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду щодо безпідставності розмежування апелянтом компетенції установчих та загальних зборів повністю узгоджується з правовою позицією суду касаційної інстанції, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.02.2022 у справі №910/5179/20 та в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №922/657/17.
Твердження апелянта про те, що результат голосування зазначено друкарським засобом, що унеможливило власноручне засвідчення особою, яка брала участь у зборах, свого волевиявлення та надало можливість маніпулювати дійсними результатами голосування, є безпідставними, оскільки проставлення співвласниками, які брали участь в установчих зборах, своїх власноручних підписів навпроти графи "за" належним чином підтверджує відповідне волевиявлення особи. Жодних доказів на підтвердження того, що такі підписи були проставлені замість співвласників, які голосували "за" прийняття рішення з питань порядку денного установчих зборів, будь-якими іншими особами, тобто є підробленими, позивачем до суду подано не було.
Посилання скаржника на наявність інших недоліків оформлення протоколу №1 від 09.04.2016 (зокрема, не зазначення щодо окремих співвласників ідентифікуючих ознак правовстановлюючих документів, які підтверджують їх право власності на квартири) судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки наявність відповідних правовстановлюючих документів та їх реквізити відображені у наявних в матеріалах справи листі Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради станом №470550.67.16 від 29.03.2016, адресованому члену ініціативної групи зі скликання і проведення установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 17, а також в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №55767481 від 23.03.2016, сформованої щодо вказаного багатоквартирного будинку. При цьому у будь-якому разі наявність певних недоліків у протоколі жодним чином не призводить до виникнення безумовних підстав для скасування оскаржуваного позивачем рішення установчих зборів, адже ним не доведено недостатності голосів для прийняття відповідного рішення та жодним чином не спростовано наявності волевиявлення співвласників, що проголосували, з урахуванням наявності підписів навпроти кожного питання у відповідній графі протоколу.
Крім того, Південно-західний апеляційний господарський суд наголошує на тому, що ОСОБА_1 був членом ініціативної групи зі скликання і проведення установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою:             АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим останній у складі відповідної групи мав можливість забезпечити належну організацію роботи по створенню об`єднання, у тому числі і щодо формування та оформлення відповідного протоколу із зазначенням у ньому всіх необхідних та достовірних вихідних даних (переліку квартир/нежитлових приміщень, їх площі, списку співвласників, правовстановлюючих документів тощо).
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.
Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.
Принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Дії учасників цивільних та корпоративних відносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.
Зазначений принцип лежить в основі доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).
Поведінка є такою, що суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, якщо вона не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона правовідносин розумно покладалася на ці заяви чи попередню поведінку.
У зв`язку з цим, добросовісність при правовому регулюванні цивільних відносин повинна розглядатися як відповідність реальної поведінки учасників таких відносин вимогам загальносоціальних уявлень про честь і совість. Іншими словами, щоб бути добросовісним, дії та вчинки учасників цивільних відносин мають здійснюватися таким чином, щоб вони викликали схвальну оцінку з боку суспільної моралі, зокрема, в аспекті відповідності застосованих засобів правового регулювання тим цілям, які перед ним ставляться. І, навпаки, реалізація правового регулювання цивільних відносин буде недобросовісною, якщо соціальна свідомість відкидає її як таку, що не відповідає задекларованій меті.
Цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.
Здійснення суб`єктивних цивільних прав повинно відбуватись у суворій відповідності до принципів правомірності здійснення суб`єктивних цивільних прав, автономії волі, принципів розумності і добросовісності. Їх сукупність є обов`язковою для застосування при здійсненні усіх без винятку суб`єктивних цивільних прав.
Враховуючи вищевикладене, поведінка позивача у вигляді ініціювання          створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м. Одеса,     вул. Успенська, 17, що зумовило входження останнього до складу ініціативної групи, на яку було покладено функції зі скликання і проведення установчих зборів, та подальше (більше ніж через 6 років після цього) оскарження прийнятого на цих зборах рішення, яке супроводжується наміром припинити юридичну особу - відповідача шляхом ліквідації, з підстав порушення визначеного законом порядку створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, не може кваліфікуватися як добросовісна.
Відповідно до частини четвертої статті 87 Цивільного кодексу України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації. 
Частиною першою статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.
Згідно з частинами першою, другою статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється лише шляхом реорганізації або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Статтею 110 Цивільного кодексу України унормовано, що юридична особа ліквідується: 1) за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами; 2) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади; 3) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.
Положеннями статті 28 Закону "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що об`єднання вважається припиненим з дня внесення про це відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ліквідується у разі: придбання однією особою всіх приміщень у багатоквартирному будинку; прийняття співвласниками рішення про ліквідацію об`єднання; ухвалення судом рішення про ліквідацію об`єднання.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.
Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захист цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.
Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.
З огляду на зазначене, ОСОБА_1 повинен був обґрунтувати, в чому саме полягає порушення його прав та законних інтересів як співвласника у зв`язку з прийняттям оскаржуваного ним рішення установчих зборів, а господарський суд - не просто перевірити такі доводи, але й встановити на що саме спрямований позов та вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.
Південно-західний апеляційний господарський суд наголошує на тому, що особа не може оскаржити будь-яке рішення зборів чи іншого органу юридичної особи лише через наявність в нього статусу учасника такої юридичної особи без обґрунтування, чим саме вказане рішення порушує його права.
Аналогічний висновок Верховного Суду викладено в постанові від 15.06.2022 у справі №916/700/21.
Поряд з цим, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що інтереси окремого власника можуть не збігатися з інтересами інших співвласників багатоквартирного будинку, тому суди мають враховувати баланс інтересів усіх співвласників та самого об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, уникати зайвого втручання в питання створення і діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, які вирішуються виключно установчими зборами співвласників.
Отже, визнання недійсним рішення установчих зборів про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, яке існує тривалий час і за період свого існування набуло відповідних прав і обов`язків, не призведе до поновлення прав і законних інтересів співвласника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, який звертається з таким позовом, втім свідчить про втручання суду в діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, яке втрачає юридичну підставу створення та статутний документ, який визначає обсяг правил, що регулюють правовий стан юридичної особи, відносини, пов`язані з внутрішнім управлінням, стосунки з іншими організаціями чи громадянами, що свідчить про порушення інтересів як об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, так і інших його співвласників, що є недопустимим.
Зазначена правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 06.07.2022 у справі №910/2396/20.
У частині третій статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони у процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту, за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.
Отже, даний принцип забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладення тягаря доказування на сторони.
Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).
Колегія суддів наголошує на тому, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та містити неточності у встановленні обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору, натомість висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами.
Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.06.2020 у справі №920/528/19.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що у матеріалах справи відсутні та позивачем до місцевого господарського суду не подано жодного належного у розумінні приписів статті 76 Господарського процесуального кодексу України доказу на підтвердження невизнання Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" прав ОСОБА_1 як співвласника. Докази функціонування відповідача всупереч інтересам співвласників, у тому числі і позивача, також відсутні.
Колегія суддів зауважує, що позивач хоча і посилається на наявність певних порушень, допущених під час скликання та проведення установчих зборів, однак при цьому не обґрунтовує, яким чином визнання недійсним рішення цих зборів та припинення відповідача шляхом ліквідації призведе до відновлення його прав та яких саме, між тим відсутність порушеного права у позивача зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.
За таких обставин, апеляційний господарський суд зазначає, що ні рішення установчих зборів, ні існування юридичної особи - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" не порушує прав або правомірних інтересів позивача на управління об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, при цьому ОСОБА_1 , вказуючи у позовній заяві на порушення своїх прав при створенні відповідача, фактично обґрунтовує свій інтерес у припиненні існування цієї юридичної особи шляхом скасування юридичної підстави її створення.
Правова позиція щодо недопустимості самого лише інтересу у припиненні об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за відсутності порушеного права співвласника на управління ним викладена у постановах від 15.06.2022 у справі №908/2289/20, від 06.07.2022 у справі №910/2396/20, від 18.05.2022 у справі №463/3644/17, від 06.06.2022 у справі №925/944/20, від 03.11.2021 у справі №910/15811/20, від 26.10.2021 у справі №335/14210/18, від 07.10.2021 у справі №909/1393/19, від 31.08.2021 у справі №925/753/20, від 11.08.2021 у справі №920/1245/20.
Крім того, сама по собі незгода позивача з рішенням установчих зборів, в тому числі, якщо воно стосується його особи, але не порушує його прав/законних інтересів, не означає безумовної незаконності відповідного рішення, тим більше, що у разі незгоди з прийнятими на цих зборах рішеннями щодо окремих питань порядку денного (наприклад, стосовно обрання його до складу ревізійної комісії або щодо включення ОСОБА_37 до складу правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку тощо) позивач не був позбавлений права у встановленому законом порядку у будь-який час ініціювати питання щодо скликання загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17", на вирішення яких поставити необхідні для розгляду питання, у тому числі щодо зміни складу органів управління об`єднання.
Посилання скаржника на те, що останнього без його згоди було обрано до складу ревізійної комісії, колегією суддів оцінюються критично, оскільки ОСОБА_1 , який був у складі ініціативної групи, безумовно був обізнаний про проект порядку денного, у тому числі щодо обрання до керівних органів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Крім того, на зборах, що відбулися 20.04.2017, він стверджував про нелегітимність його усунення з посади голови ревізійної комісії, про що свідчать наявні у матеріалах справи докази, зокрема, відеозапис загальних зборів, проведених 20.04.2017 (т.ІІ а.с.14).
Доводи апелянта про те, що державна реєстрація Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Успенська 17" була проведена за відсутності необхідних документів, є необґрунтованими, адже наявні у матеріалах справи копії внутрішнього опису документів реєстраційної справи №1_556_057918 та опису документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи" від 11.04.2016 свідчать про те, що державному реєстратору було подано комплект документів, який відповідає переліку, передбаченому частиною першою статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (у редакції, чинній на момент проведення відповідної реєстраційної дії).
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що вимоги позивача спрямовані виключно на скасування юридичної підстави створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та на припинення останнього, а не на захист прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_1 , Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про відсутність правових підстав для задоволення позову у даній справі.
За умовами статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Інші доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення Господарським судом Одеської області норм права при ухваленні рішення від 07.02.2023 у справі №916/3574/21 не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового акту колегія суддів не вбачає.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 07.02.2023 у справі №916/3574/21 - без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 21.08.2023.

Головуючий суддя                                                                      С.В. Таран

Суддя                                                                                          К.В. Богатир

Суддя                                                                                          Л.В. Поліщук