УХВАЛА

02 серпня 2023 року  
м. Київ
справа №420/10198/22
адміністративне провадження №К/990/25709/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Єресько Л.О.,  Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2023 року 
у справі №420/10198/22 
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Одеській області, 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області, 
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,-
ВСТАНОВИВ:
У липні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - відповідач, ГУНП в Одеській області), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській області №1050 від 08 липня 2022 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до посадових осіб відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області» у частині щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області;
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській області №1247 о/с від 15 липня 2022 року «По особовому складу» в частині щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»(у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту;
- поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області;
- стягнути з ГУНП в Одеській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Одеській області №1050 від 08 липня 2022 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до посадових осіб відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП В Одеській області» у частині щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Одеській області від 15 липня 2022 року №1247 о/с «По особовому складу» в частині звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області, за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції у спеціальному званні «лейтенант», на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області з 16 липня 2022 року. Стягнуто з ГУ НП в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, з 16 липня 2022 року по 21 лютого 2023 року у розмірі 104769,47 грн.. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції у спеціальному званні «лейтенант», на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, у розмірі 14459,01 грн. У задоволені решти частини позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2023 року апеляційну скаргу ГУ НП в Одеській області задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУ НП в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку.
21 липня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі №420/10198/22.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 КАС України).
Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження.
Як вбачається із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, суд першої інстанції розглянув справу №420/10198/22 у спрощеному позовному провадженні.
В касаційні скарзі позивач, посилаючись на підпункти «а» та «б» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначає та обґрунтовує, що дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для позивача.
Таким чином, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, позивач у касаційній скарзі наводить підстави, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі №824/523/19, від 19 серпня 2020 року у справі №804/8302/17, від 26 січня 2022 року у справі №620/397/21.
Отже, доводи, які викладені в матеріалах касаційної скарги, вказують на наявність обставин, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин вказаних скаржником.
Касаційна скарга відповідає вимогам   статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
У касаційній скарзі позивачем порушено питання про визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновлення такого строку.
В обґрунтування такого клопотання скаржник зазначає, що вперше з касаційною скаргою звернувся до Верховного Суду у строк, передбачений   статтею 329 КАС України, проте ухвалами Верховного Суду подані касаційну скаргу було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої   статті 332 КАС України.
При цьому скаржник зазначає, що в межах присічного строку та без суттєвих затримок і зайвих зволікань, він повторно звернувся до суду касаційної інстанції із даною касаційною скаргою.
Вказані обставини підтверджуються доданими до касаційної скарги документами та даними комп`ютерної бази «Діловодство спеціалізованого суду».
Відповідно до вимог частини другої та третьої статті 329 КАС України   учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою   статті 333 цього Кодексу.
За наведених обставин, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, в зв`язку з чим такий строк слід поновити.

Керуючись статтями   328,   329,   330,   334 КАС України   в редакції   Закону №2147-VІІІ, Суд-
УХВАЛИВ:
1. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
2. Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі №420/10198/22.
2.   Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
3. Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справу №420/10198/22.
4.   Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Л.О. Єресько 
 Н.М. Мартинюк ,
Судді Верховного Суду