УХВАЛА

02 жовтня 2023 року 
м. Київ 

справа № 420/9341/22
адміністративне провадження № К/990/32322/23  
Суддя Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Рибачук А.І.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі №  420/9341/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору, на стороні відповідача - Управління соціального захисту населення в Малиновському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив суд: 
- визнати незаконним рішення Управління соціального захисту населення в Малиновському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо зняття ОСОБА_1 , як пільговика зі статусом учасника бойових дій, з персоніфікованого обліку Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків;
- визнати незаконною відмову Управління соціального захисту населення в Малиновському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо поновлення ОСОБА_1 , як пільговика зі статусом учасника бойових дій, в персоніфікованому обліку Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення в Малиновському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити        ОСОБА_1 в базах даних персоніфікованого обліку Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків з січня 2020 року зі складом сім`ї 2 особи ( ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , 2014 р.н.), а з 13.02.2021 рахувати склад сім`ї 5 осіб ( ОСОБА_1 , дружина - ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 , 2011 р.н., син ОСОБА_2 , 2014 р.н., син ОСОБА_5 , 2020 р.н.);
- зобов`язати Управління соціального захисту населення в Малиновському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради провести перерахунок ненарахованих та невиплачених пільг в грошовій безготівковій формі за період з травня 2019 року по липень 2022 року та виплатити їх на картковий рахунок ОСОБА_1 , з врахуванням за 2 особи ( ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , 2014 р.н.) з 01.05.2019 по 18.02.2021, а з 18.02.2021 перерахувати з врахуванням складу сім`ї 5 осіб ( ОСОБА_1 , дружина - ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 , 2011 р.н., син ОСОБА_2 , 2014 р.н., син ОСОБА_5 ,          2020 р.н.);
- визнати незаконними дії відповідача щодо нарахування пільг в період з травня 2017 року по травень 2019 року лише за теплопостачання;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок незаконно ненарахованих пільг за спожиті комунальні послуги ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, за період з травня 2017 року по травень 2019 року зі складом сім`ї три особи ( ОСОБА_1 , колишня дружина та син) та виплатити їх в готівковій формі.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2023, яке залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2023 у задоволені позову відмовлено.
25.09.2023 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі №  420/9341/22. 
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.
Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
При цьому касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише доводи щодо незгоди позивача з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, посилання на фактичні обставини справи, цитати нормативних актів із абстрактним зазначенням, що судами першої та апеляційної інстанції судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судового рішення у розумінні частини четвертої статті 328 КАС України. та свідчить про формальне оформлення скаржником його касаційної скарги.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, згідно із положеннями КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.
Варто зазначити, що відповідно до статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісно реалізувати належне їм право на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, навести аргументи в обґрунтування своєї позиції, а також навести обставини, за яких можуть бути переглянуті судові рішення у справах незначної складності.
Керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі №  420/9341/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору, на стороні відповідача - Управління соціального захисту населення в Малиновському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернути скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

........................
А.І. Рибачук,
Суддя Верховного Суду